Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2022 Справа №607/17407/22

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Сташків Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

30.11.2022р. заявник ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 строком на 6 місяців із встановленням таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків як: заборона ОСОБА_3 перебувати за місцем проживання постраждалої особи ОСОБА_1 у його кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона ОСОБА_3 створювати перешкоди у користуванні майном, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 ; заборона ОСОБА_3 наближатись на відстань менше ніж 1 метр до місця перебування ОСОБА_1 , у тому числі в місці його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що заявник проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 за вищевказаною адресою та протягом кількох років потерпає від домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, яке вчиняє ОСОБА_3 . Зокрема, ОСОБА_3 систематично вчиняє скандали, застосовує фізичну силу, вчиняє дії, які є небезпечними для життя і здоров`я заявника, постійно психологічно принижує, застосовує нецензурну лайку, пошкоджує, викидає або забирає особисті речі заявника, виганяє його з квартири, забирає телефон, перешкоджаючи виклику правоохоронних органів. Через такі неправомірні дії ОСОБА_3 заявник неодноразово протягом 2020 - 2022 р.р. звертався до поліції. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2022 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, однак і після цього ОСОБА_3 не змінив своєї поведінки, продовжує вчиняти домашнє насильство щодо заявника. Таким чином, домашнє насильство з боку ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 носить системний характер, кривдник не припиняє своєї протиправної поведінки, що негативно позначається на фізичному та психічному здоров`ї заявника і викликає у нього побоювання за безпеку його життя і здоров`я.

Ухвалою судді від 01.12.2022р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд 02.12.2022р. на 12 год. 30 хв., однак у зв`язку з неявкою заінтересованої особи судове засідання відкладено на 13.12.2022 на 12 год. 50 хв., яке, у зв`язку з повторною неявкою заінтересованої особи, відкладено на 20.12.2022 на 12 год. 30 хв.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з викладених у ній підстав.

Заявник у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 постійно, практично щодня, вчиняє щодо нього домашнє насильство психологічного характеру, словесно ображає, погрожує, викидає його речі. Раніше вибив двері до його кімнати. Він боїться навіть заговорити до ОСОБА_3 , бо кожне його слово викликає у сина агресію.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що між ним та батьком склалися конфліктні відносини, батько має до нього претензії з приводу різних побутових речей, як от, наприклад, немитого посуду тощо, а він не хоче терпіти батькових зауважень, тому дійсно погрожує застосувати щодо нього фізичну силу, грубо та нецензурно висловлюється, оскільки тільки це зупиняє претензії батька. Він дійсно вибив двері до батькової кімнати, але така його поведінка зумовлена постійними претензіями батька.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що сторонами не оспорюється.

Як убачається з відповіді Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області № Ш-60 від 20.09.2022, у період 2020 - 2022 років зареєстровано дев`ять звернень ОСОБА_1 щодо неправомірної поведінки його сина ОСОБА_3 .

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2022 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. З зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_3 12.07.2022 року близько 23:20 год., перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, шарпав, штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психічному здоров`ю.

Як стверджував заявник у судовому засіданні, після притягнення до адміністративної відповідальності своєї протиправної поведінки щодо нього не припинив.

Його представник зазначала, що згідно з інформацією на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області неодноразово протягом останнього року були призначені розгляди справ щодо ОСОБА_3 за ст. 173-2 КУпАП.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.09.2022 (справа №607/11134/22), якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. З зазначеної постанови вбачається, що 02 серпня 2022 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 вчинив відносно свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме ображав його, висловлювався нецензурною лайкою, відібрав мобільний телефон.

Крім цього, у Єдиному державному реєстрі судових рішень за 2021 - 2022 р.р. наявні й інші постанови про притягнення ОСОБА_3 , зокрема:

- постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.04.2021 (справа № №607/6120/21), якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. З зазначеної постанови вбачається, що 07 квітня 2021 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно батька ОСОБА_1 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягало у вчиненні бійки та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному та фізичному здоров`ю;

- постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.05.2022 (справа №607/5675/22), якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. З зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_3 03 травня 2022 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання, а саме по АДРЕСА_1 вчиняв домашнє насильство відносно батька ОСОБА_1 , а саме психологічного та фізичного характеру, що полягало у висловлюванні нецензурними словами, погрозами фізичною розправою, штовханням, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному та фізичному здоров`ю.

Відповідно пункту третього частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

За пунктом дев`ятим частини першої ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом першим частини першої ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пунктів сьомого та восьмого частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

В силу вимог частини другої ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною третьою даної статті визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Проаналізувавши матеріали даної справи, оцінивши та дослідивши докази, надані суду, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення.

Так, судом установлено, що в родині постійно виникають конфліктні ситуації, існує насильство ОСОБА_3 щодо батька похилого віку, яке проявляється у систематичному, тривалому психологічному тиску щодо нього, його приниженні, нецензурній лайці, постійних погрозах, залякуванні, цькуванні, застосуванні сили, чиненні перешкод у користуванні майном заявника.

Своїх погроз грубого характеру ОСОБА_3 не стримував і в судовому засіданні, подекуди визнаючи свою протиправну поведінку щодо батька, а подекуди виправдовуючи її нібито благими намірами покращити життя батька.

Разом із тим, судом установлено, що ОСОБА_1 боїться свого сина, його постійних залякувань та погроз, живе в постійному неспокої за власне життя та здоров`я.

ОСОБА_3 неодноразово протягом 2021 - 2022 р.р. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173 КУпАП за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , проте продовжує вчиняти щодо батька домашнє насильство.

Тому, з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалого батька похилого віку, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, а саме заборони ОСОБА_3 перебувати за місцем проживання постраждалої особи ОСОБА_1 у його кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_3 створювати перешкоди у користуванні майном, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , та заборони ОСОБА_3 наближатись на відстань менше ніж 1 метр до місця перебування ОСОБА_1 , у тому числі в місці його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців.

При цьому застосування зазначених заборон жодним чином не порушує права ОСОБА_3 на проживання у його помешканні, а спрямоване лише на захист законних прав заявника.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 350-1 - 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 на строк 6 місяців, застосувавши заходи тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків:

-заборонити ОСОБА_3 перебувати за місцем проживання постраждалої особи ОСОБА_1 у його кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_3 створювати перешкоди у користуванні майном, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 ;

-заборонити ОСОБА_3 наближатись на відстань менше ніж 1 метр до місця перебування ОСОБА_1 , у тому числі в місці його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

заявник - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

заінтересована особа - ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

СуддяН. М. Сташків