справа № 691/1170/22
провадження № 2/691/469/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воронівка Городищенського району Черкаської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Воронівською сільською радою Городищенського району Черкаської області 19 червня 2013 року, Серії НОМЕР_1 . ОСОБА_2 був його рідним батьком, відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , згідно якого батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно у виді: житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; земельної ділянки розміром 2,3190 га, кадастровий номер :02:001:0336, розташованої на території Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР №042835. За життя ОСОБА_2 склав заповіт, який 02 червня 2006 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Воронівської сільської ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області Турчанович Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №60. За змістом заповіту, на випадок своєї смерті ОСОБА_2 зробив наступне розпорядження: «все моє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що я за законом матиму право заповідаю ОСОБА_1 ». Для оформлення права власності на спадкове майно, звернувся до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 21 травня 2014 року приватний нотаріус Городищенського районного нотаріального округу Соколова О.М. видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, розміром 2,3190 га, кадастровий номер :02:001:0336, розташованої на території Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. З метою оформити право власності на решту спадкового майна, звернувся до державного нотаріуса Шполянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з будівлями по АДРЕСА_1 . Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок, про що було винесено відповідну постанову. ОСОБА_2 був власником домогосподарства АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок № НОМЕР_3 від 15 лютого 1990 року, яке було видане на підставі рішення виконавчого комітету Городищенської районної ради народних депутатів № 10 від 25 січня 1990 року. Свідоцтво про право власності на житловий будинок втрачено, про що подано оголошення до газети «Черкаський край» від 07 грудня 2022 року в № 47. ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 . На день його смерті з ним постійно проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За нявності вказаних обставин, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_4 та представник відповідача Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, будучи повідомленими про слухання справи, не з`явилися, подали клопотання від 19 грудня 2022 року за вхідними №5686/22, №ЕП-3429/22 про розгляд цивільної справи без їх участі, вказавши на підтримання та визнання позовних вимог в повному обсязі.

Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вивчивши клопотання сторін про слухання без їх участі, враховуючи визнання позову відповідачем та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Згідно ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський Суд з прав людини визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Право власності, згідно ст. 328 ч.1 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ч.2 ст. 328 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується доказами у справі, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 , (а.с.8). Із свідоцтва про смерть виданим Воронівською сільською радою Городищенського району Черкаської області 19 червня 2013 року, Серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Городище Черкаської області померла мати позивача - ОСОБА_3 (а.с.14). За життя ОСОБА_2 склав заповіт 02 червня 2006 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Воронівської сільської ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області Турчанович Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №60 (а.с.10). Згідно вище вказаного заповіту, ОСОБА_2 зробив розпорядження, згідно якого «все моє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що я за законом матиму право заповідаю ОСОБА_1 » (а.с.10). Також, мати позивача ОСОБА_3 за життя, склала заповіт, що підтверджується копією заповіту від 02 червня 2006 (а.с.15). За змістом заповіту, ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті, зробила розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 , позивачу в справі (а.с.15). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на його майно у виді житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 2,3190 га, кадастровий номер :02:001:0336, розташованої на території Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (а.с.9,11). Позивач, маючи на меті оформити спадщину, звернувся із заявою до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу. 21 травня 2014 року приватний нотаріус Городищенського районного нотаріального округу Соколова О.М. видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, розміром 2,3190 га, кадастровий номер :02:001:0336, розташованої на території Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (а.с.11). З метою оформити право власності на спадкове майно у виді будинку, звернувся до державного нотаріуса Шполянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з будівлями по АДРЕСА_1 . Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок, про що було винесено відповідну постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 06 грудня 2022 року №458/02-31 (а.с.9). ОСОБА_2 був власником жилого будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 15 лютого 1990 року №14, яке було видане на підставі рішення виконавчого комітету Городищенської районної ради народних депутатів № 10 від 25 січня 1990 року (а.с.12). Вище вказане свідоцтво було втрачено, про що подано оголошення до газети «Черкаський край» від 07 грудня 2022 року в № 47 (а.с.13). ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований і постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 та на день його смерті з ним постійно проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою Старостинського округу №2 Вільшанської селищної ради від 06 грудня 2022 року №16-18/341/2 (а.с.16). Відповідно до Технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду виготовленого станом на 15 січня 1990 року, до складу жилого будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 входить: житловий будинок (літера А); веранда (а); ганок (№1); сарай (літер Б); сарай (літер В); погріб (№2); вбиральня (№4); колодязь (№3) огорожа (№5-8) (а.с.17-19). Згідно до звіту та висновку про оцінку від 07 грудня 2022 року, ринкова вартість будинку за адресою АДРЕСА_1 становить 64065 грн.00 коп. (а.с.20-26). Із змісту досліджених судом доказів, слід прийти до висновку, про наявні правові підстави для набуття права власності позивачем на спадкове майно.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», Городищенський район Черкаської області був ліквідований і включений до складу нових Черкаського району та Звенигородського району.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права на спадкування, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку Держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

В силу ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо він в установлений строк, ст.1270 ЦК України, не заявив відмову від неї. Перешкод для прийняття спадщини після померлого батька позивача, судом не встановлено. Житловий будинок, який є предметом судового розгляду, не перебуває під заставою, не належить іншим особам. З метою узаконення спадщини, за наявності правових підстав для того, суд, вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, остільки позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 за заповітом та із змісту вивчених і досліджених судом доказів встановлено належність спадкового майна спадкодавцю ОСОБА_2 та право на його спадкування сином, позивачем ОСОБА_1 .

Позов підтверджується: копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 ; копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ; копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ; копією заповіту ОСОБА_2 від 02 червня 2006 року; копією заповіту ОСОБА_3 від 02 червня 2006; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно 21 травня 2014 року; копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 06 грудня 2022 року №458/02-31; копією свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 15 лютого 1990 року №14; копією довідки старостинського округу №2 Вільшанської селищної ради від 06 грудня 2022 року №16-18/341/2; копією Технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду виготовленого станом на 15 січня 1990 року; копією звіту та висновку про оцінку від 07 грудня 2022 року; квитанцією про сплату судового збору від 08 грудня 2022 року №2640-8430-2481-1914.

Керуючись,ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1268 ЦК України, суд, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити сторонам, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. М. Савенко