КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/860/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року, постановлене суддею Саламон О.Б. у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи Житлово-будівельний кооператив «Кристал-18», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Лариса Василівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И ЛА :

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, треті особи Житлово-будівельний кооператив «Кристал-18», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Лариса Василівна, ОСОБА_2 , в якому просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визнати право власності в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, а саме квартира АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що батько за життя мав непростий характер, тому і відносини між ними були не простими. В 2012 році ОСОБА_4 оформив заповіт на позивача, навіть вказав місце в квартирі, де зберігались документи. Зустрічі позивача з померлим батьком мали мінливий характер, зрідка ОСОБА_4 дзвонив доньці, домовлявся про зустрічі, давав ключі від спірної квартири, а згодом забирав їх. Померлий часто відмовлявся від допомоги доньки, мотивуючи відмови тим, що здатен сам себе забезпечити. Про смерть батька позивач дізналась у вересні 2020 року із телефонного дзвінка родички батька. У вересні 2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Пестич Л.В., однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивач звернулась до суду..

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Кристал-18», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Лариса Василівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 25.11.2021 ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права без повного з`ясування обставин, які мають суттєве значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не вбачає поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивачем, оскільки як спадкоємець за законом позивач повинна була звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Вказує, що ОСОБА_3 не проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Тому необізнаність про смерть спадкодавця та наявність заповіту на іншу особу, тобто на апелянта, не може бути для позивача поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримала свої позовні вимоги, просила рішення суду залишити без змін.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

У відповідності до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 22.05.1955 року ОСОБА_3 вона є донькою померлого ОСОБА_4 .

Згідно інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентиризації» КВ-2020 №28504 від 17.09.2020 року квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі довідки, виданої ЖБК «Кристал-18» від 22.01.1992 р.

Постановою від 06.10.2020 року приватного нотаріуса Пестич Л.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В процесі судового розгляду справи судом першої інстанції були допитані свідки - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Вказані свідки підтвердили той факт, що позивач навідувала батька, допомагала йому, намагалась підтримати, зважаючи на вік, проте відносини були не прості, а померлий мав складний характер та часто нехтував спілкуванням з донькою, тому про смерть ОСОБА_4 позивач дізналась не одразу а зі спливом значного часу, та навіть не могла здійснити заходи для поховання батька.

Відповідно до ст..ст. 1216,1218 ЦК України перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) визнається спадкуванням. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що відносини донька ОСОБА_3 з померлим батьком ОСОБА_4 підтримувала, проте вони були складні. У зв`язку з чим про смерть вона дізналась лише у вересні 2020 року, тобто через 11 місяців після смерті спадкодавця.

Закон встановлює єдину обставину, за якої може бути визначено додатковий строк для подачі заяви для прийняття спадщини, це поважність причини його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що причиною несвоєчасного звернення позивача із заявою про прийняття спадщини стала необізнаність позивача про смерть батька у зв`язку з їх непростим спілкуванням та мінливими зустрічами.

Також виходив з тих обставин, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 заведена за заявою позивача, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивачка не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може.

Колегія судів не може погодить з такими висновками суду першої інстанції, адже необізнаність позивача про смерть батька у зв`язку з їх непростим спілкуванням та мінливими зустрічами не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини .

Дочка повинна була цікавитися батьком, якому виповнилося більш як 90 років, об`єктивної, непереборної сили, яка б завадила позивачу своєчасно дізнатися про відкриття спадщини та звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не існувало, позивач про неї не зазначила.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія судів не вбачає наведених позивачем причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи Житлово-будівельний кооператив «Кристал-18», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Лариса Василівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування, залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 4 липня 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: