Справа № 603/232/22
Провадження №2/603/128/2022
У Х В А Л А

"01" липня 2022 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

На розгляд Монастириського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та визначення місця проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з позивачем ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд приходить висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з таких міркувань.

Звернення до суду здійснюється, зокрема, шляхом пред`явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п. 4), суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Як убачається з позову та долучених до нього документів, позивач заявив дві вимоги: розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, сплативши судовий збір за дві вимоги немайнового характеру.

У прохальній частині позову позивач просить, окрім вирішити питання розірвання шлюбу, залишити дітей проживати з ним.

Однак у самому тексті позову відсутнє будь-яке обґрунтування такої вимоги.

Із позову взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дітей, позивач не вказує, чи звертався він або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дітей, які заходи органом опіки та піклування вживались. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей, батьків, які бажають проживати з дітьми, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України.

Верховний Суд у постанові № 200/952/18 від 15.01.2020 року зазначає, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

У позовній заяві не зазначено третьої особи орган опіки та піклування; не міститься вказівка на докази щодо фактичного проживання дітей; не надано висновку органу опіки та піклування про доцільність проживання дітей разом з одним із батьків чи клопотання про витребування такого висновку.

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

У випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні, що зазначено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Проте, позивач подав до суду позовну заяву, що свідчить про наявність спору між сторонами.

Отже, йому слід обґрунтувати вимоги в частині визначення місця проживання дітей. У протилежному випадку, за відсутності між сторонами спору, дане питання підлягає вирішенню у порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном десять днів із дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог до встановленого терміну, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Г. Гудкова