Справа № 686/5892/18
Провадження № 2/686/4112/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022

Хмельницький міськрайонний суд

у складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.

з участю секретаря судового засідання - Лоб І.А.,

та представника відповідача Тарадай О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування позову банк зазначав, що 13 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (АКіБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 26 000,00 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 12.03.2029 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,4 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором з ОСОБА_2 був укладений договір поруки, від 13 березня 2008 року, згідно умов якого ОСОБА_2 зобов`язалася відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору №0.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позичальником ОСОБА_1 станом на 14.03.2018 року виникла заборгованість, а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 14 489,76 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість у розмірі 871,36 доларів США та 2578,36 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк», заборгованість за кредитним договором від 13.03.2008 року у розмірі 14 489,76 доларів США, пені 2578,36 грн., а також судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, повідомлені про розгляд справи належним чином. Відзиву на позов не подали.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявленого позову не визнала та просила у його задоволенні відмовити. В наступні судові засідання не з`явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 березня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження.

28.12.2021 року судом ухвалено заочне рішення.

16.02.2022 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 травня 2022 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.12.2021 року скасовано та справу призначено до розгляду.

21 грудня 2022 року ухвалено рішення у справі.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд, перевіривши доводи представника позивача, викладені у позовній заяві, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 13 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 26 000,00 доларів США, а відповідно ОСОБА_1 зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі у строк до 12.03.2029 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12.4% річних.

13 березня 2018 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір поруки №187005, згідно умов якого встановлена солідарна відповідальність поручителя та боржника перед кредитором.

13 березня 2008 року із позичальником ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 відповідно до умов якої узгоджено із позичальником графік платежів та сукупну вартість кредиту.

Того ж, 13 березня 2008 року акціонерним комерційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту 0 згідно умов якої до основного Договору додано Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, який розрахований, а дату підписання цієї Додаткової угоди пункт 1.3.5 позичальник згідно умов договору сплачує банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі.

Крім того, пункт 5.2 договору доповнено абзацом наступного змісту, яким у випадках, передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними встановлюється розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п. 1.3.1 Договору;

- передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами збільшується не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1 Договору;

- передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за користування кредитними встановлюється на рівні діючих процентних ставок Банку за програмами кредитування.

Разом із тим, такої додаткової угоди із поручителем ОСОБА_2 укладено не було.

Судом встановлено, що Згідно додатку № 1 до кредитного договору № від 13.03.2008 року (графіку погашення кредиту), вказаний кредит мав бути повернутий позичальником ОСОБА_1 в повному обсязі не пізніше 12 березня 2029 року, при цьому його повернення мало відбуватись шляхом внесення щомісячного платежу з 01 по 10 число (включно) кожного місяця.

12 січня 2018 року банком на ім`я позичальника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були направлені вимоги щодо дострокового повернення кредиту у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань позичальником.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання, і станом на 11 січня 2018 року заборгованість позичальника по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за договором становить 14 489.76 доларів США, з них 871.36 доларів США прострочена кредитна заборгованість та 2 578,36 грн. пені.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Позивач вважає свої права порушеними та просить стягнути заборгованість за кредитним договором відповідачів в солідарному порядку.

Проте, з такими доводами повністю погодитися не можна з наступних підстав.

Позивачем укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту 13 березня 2008 року за умовами якого відповідач ОСОБА_1 мала обов`язок повернути кредит в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 рівними частинами (погашення основної суми кредиту в розмірі 103,18 доларів США (1.2.2 Договору).

Сторони за цим кредитним договором встановили, що основне зобов`язання позичальник виконує через окремі зобов`язання з внесення однакових платежів відповідного числа кожного місяця протягом строку кредитування.

Згідно наданої довідки розрахунок заборгованості за кредитом позичальник здійснювала часткове погашення за кредитом до 12.03.2018 року та допустила строкову заборгованість за кредитним договором в сумі 14 489.76 доларів США.

Сторони погодили відповідно до п. 3.1.3 кредитного договору позивач вправі вимагати від позичальника дострокового повернення всієх суми наданого кредиту, змінивши при цьому терміни погашення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в прядку, визначеному розділом УІ цього договору, у разі порушення позичальником умов цього договору.

Згідно пункту 6.1.2 банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з пункту 1.2.2 цього Договору та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Пунктом 6.2 укладеного сторонами кредитного договору визначено, що в разі застосування банком права, передбаченого пунктом 6.1.2 Договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової плати сплати за кредит є наступним, а саме:

Банк повідомляє Позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за Договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою Позичальника;

- терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит, вважаються такми, що настали, а кредит і плата за кредит обов`язковим до повернення сплати в повному обсязі банку з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту за умови , що:

а). Банк направив за адресою Позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов`язань Позичальника за договором про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а

б) Позичальник не усунув зазначених Банком порушень зобов`язань позичальника за договором протягом 21 календарного дня з дати одержаного позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку.

- терміни до строкового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит плата за кредит - обов`язковою до повернення і сплати в повному обсязі банку з 41 (сорок першого) календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, і випадку не отримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку внаслідок зміни Позичальником адреси (без попереднього про це повідомлення Банку) або з інших підстав протягом 40 календарних днів, рахуючи з дати направлення Позичальнику повідомлення (вимоги) Банку.

Проте, позивач відправив такі повідомлення рекомендованими листами, а не цінними листами з описом вкладення та повідомленням про вручення які не отримані.

Відповідно до висновку Велика Палата Верховного Суду у постанові № 638/13683/15-ц від 26 травня 2020 року в якому висловлена позиція про те, що у постанові від 27 березня 2019 року у справі N 521/21255/13-ц, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, яка містила положення про те, що не дотримання передбаченого зазначеним договором порядку, не мав погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника був відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду була б відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Однак, як убачається із тесту повідомлень банк повідомляє відповідачів 12 січня 2018 року про наявність станом на 11 січня 2018 року заборгованості позичальника по повернення грошових коштів в сумі 14 668,29 доларів США банк вимагав усунення порушень умов кредитного договору, а саме погашення простроченої кредитної заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення у розмірі 780.53 доларів США та 63,0 доларів США простроченої заборгованості по відсотках.

Цим повідомленням визначено, що у разі не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення цих вимог про дострокове повернення кредиту банк змушений вимагати повернення суми кредиту в повному обсязі в сумі 14 668,2 доларів США.

Тому, вказане положення ст. 11 Закону України «про захист прав споживачів», була чинною лише до 10 червня 2017 року, в якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, але вказана норма Закону 3682-ХІІ була викладена в новій редакції та не містила частини 10 статті 11 цього закону, тому вимога, яка направлена позичальнику про дострокове погашення кредиту відповідає закону та слід стягнути з позичальника кредит достроково у повному обсязі.

Що стосується вимог позивача заявлених до поручителя ОСОБА_2 ,то суд зазначає наступне.

13 березня 2008 року із позичальником ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду за умовами якої пункт 5.2 договору доповнено абзацом наступного змісту, яким у випадках, передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними встановлюється розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п. 1.3.1 Договору;

- передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами збільшується не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1 Договору;

- передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за користування кредитними встановлюється на рівні діючих процентних ставок Банку за програмами кредитування.

Такі умови договору із поручителем ОСОБА_2 не погоджувались, і вона їх не підписувала.

Тому, суд, врахувавши правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 10 вересня 2014 року у справі № 6-70цс14, визнає поруку припиненою внаслідок збільшення без згоди поручителя обсягу його відповідальності відповідно до частини першої статті 559 ЦК України.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша та друга статті 553 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Частина перша статті 559 в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018.

Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких інших умов основного договору.

Згода поручителя може бути висловлена у будь-якій формі, зокрема, й письмового повідомлення, додаткової угоди тощо.

У разі, якщо в договорі поруки передбачена, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору є результатом досягнення певної домовленості між сторонами (банком і поручителем), а отже, поручитель дав згоду на зміну у майбутньому основного зобов`язання.

Проте, такої згоди поручителя на збільшення розміру процентів матеріали справи не містять.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Згідно зі статтею 1050 та частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, належні йому відповідно до статей 1048, 1056-1 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 526, 527, 530, 532, 532 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті.

Тому позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитом в сумі 14 489.76 доларів США.

Відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути судовий збір з ОСОБА_1 на користь позивача

На підставі на веденого та керуючись ст. ст. 89, 141, 280-284 ЦПК України, ст.ст.16,526,527,530,536,553,554,1048,1054 Цивільного кодексу України, суд -

У х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 13.08.2008 року в сумі 14 489,76 доларів США та судовий збір в сумі 5671,4 грн.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 21.12.2022 року.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», , місце знаходження 79026, м. Київ, вул. Самчука, 26/1

Відповідачі: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1

Вендера ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2

Суддя: