Справа № 237/2992/22
Провадження № 2/237/934/22
16.12.22 року м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Ліпчанського С.М.,
за участю секретаря Бахтіярової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Мар`їнської МВА до ОСОБА_1 (треті особи: Орган опіки та піклування Паланської сільської ради в особі служби у справах дітей, КЗ ЦНАП Паланської сільської ради, Центр соціально психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не може налагодити з матір`ю стосунки. Донька не має бажання повертатись до матері. Мати неодноразово намагалась повернути дитину додому, але остання завжди тікала. З урахуванням викладеного представник позивача просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки.
Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, у судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву в якій на позовних вимогах наполягає та просить розглядати справу без участі представника, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач у судовому засіданні була відсутня, в матеріалах справи є заява, де відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що не може налагодити з нею стосунки. Донька не має бажання повертатись до неї. Мати неодноразово намагалась повернути дитину додому, але остання завжди тікала. Пояснювала тим, що ненавидить матір.
Треті особи про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явились.
Суд, вивчивши письмові докази долучені до матеріалів справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно акту обстеження умов проживання від13.06.2022 року ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В помешканні створені необхідні умови для повноцінного розвитку, навчання та виховання дитини.
Відомості про батька (дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) записані в свідоцтві про народження дітей за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Неповнолітня дитина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що опинились у складних життєвих обставинах, а саме: схильна до самовільного залишення місця свого постійного проживання/перебування.
Згідно довідки адміністрації центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради від 03.10.2022 № 291 до закладу було влаштовано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 15.12.2021 року. Де дитина перебуває до теперішнього часу.
Згідно довідки адміністрації центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради від 03.10.2022 № 292 ОСОБА_1 за час перебування її доньки у закладі не відвідувала її, не цікавилась життям та здоров`ям.
28.10.2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання «Про доцільність (недоцільність) повернення неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання в сім`ю матері ОСОБА_1 ». За результатами розгляду питання було прийнято рішення «Про недоцільність повернення ОСОБА_2 , на виховання в сім`ю матері ОСОБА_1 ».
Згідно частин першої та п`ятої статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до статей 3, 155 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправо згідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. (Аналогічні висновки щодо застосування норма матеріального права викладені в Постанові Верховного Суду по цивільній справі за № 209/2821/15-ц від 14.02.2018 року, та застосовуються судом першої інстанції на підставі положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
З доказів наданих позивачем вбачаються обставини ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків визначених ст. 164 СК України щодо малолітньої доньки.
Суд погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно донки, оскільки вони є достатньо обґрунтованими, не суперечить інтересам дитини.
Згідно вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька.
При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, та інших, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено статтею 182 Сімейного кодексу України.
Згідно частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначається судом.
На підставі викладеного, з метою захисту прав та інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає, що в позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Органу опіки та піклування Мар`їнської МВА до ОСОБА_1 (треті особи: Орган опіки та піклування Паланської сільської ради в особі служби у справах дітей, КЗ ЦНАП Паланської сільської ради, Центр соціально психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь інтернатного закладу, опікуна (піклувальника), прийомних батьків, батьків-вихователів, до яких буде влаштовано дитину на її утримання, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.11.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави із зарахуванням до спеціального бюджету судовий збір у розмірі 992,4 грн.
Передати неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до органу опіки та піклування Мар`їнської міської військової адміністрації в особі служби у справах дітей для встановлення відповідного статусу та подальшого влаштування дитини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя С. М. Ліпчанський
Дата документу 16.12.22 року