Провадження № 2/750/371/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2022 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді - Маринченко О.А.,
секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
15 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», ОСОБА_2 , в якому просить:
- стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» 121412 грн. 80 коп. невиплаченої суми страхового відшкодування та 800 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, а всього - 122212 грн. 80 коп.;
- стягнути з ОСОБА_2 2500 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.
Обґрунтовано позов тим, що 26 серпня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 . У результаті даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у ДТП згідно з постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2021 року є ОСОБА_2 . На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», ліміт відповідальності - 130000 грн. Одразу після настання страхового випадку позивач звернувся на гарячу лінію Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» із повідомленням про ДТП, а потім на електронну пошту декілька разів на вимогу страховика надсилав необхідні документи для розслідування події ДТП та виплати страхового відшкодування. Також, 04 жовтня 2021 року рекомендованою кореспонденцією страховику було надіслано повідомлення про ДТП та заяву з додатками про виплату страхового відшкодування, однак жодних дій Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» здійснено не було. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіль позивача вважається фізично знищеним. При цьому, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Така різниця складає 121412 грн., витрати з евакуації 800 грн., а тому їх необхідно стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія». Також, ОСОБА_2 має компенсувати позивачу витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 2500 грн.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідачі відзив на позов не подали.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в частині вимог, пред`явлених до ОСОБА_2 , - залишено без розгляду.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, вказавши, що позов вони підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
26 серпня 2021 року о 15 год. 45 хв. ОСОБА_2 в м. Чернігові на регульованому перехресті вулиць Шевченка та О. Міхнюка керував автомобілем Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , та, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав переваги в русі автомобілю Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 16.6 Правил дорожнього руху.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2021 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 14).
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (поліс № АР/1604954 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) (а.с. 16).
Власником пошкодженого транспортного засобу «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 46).
04 жовтня 2021 року позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування, а 11 листопада 2021 року - з досудовою вимогою (а.с. 17, 18, 19, 20, 21).
Згідно із квитанцією № 96 від 13 вересня 2021 року вартість автотоварознавчого дослідження № 231 від 13 вересня 2021 року автомобіля вантажного «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , яка була сплачена позивачем, становить 2500 грн. (а.с. 48).
Також, з акту № 112 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26 серпня 2021 року вбачається, що перевізником ФОП ОСОБА_3 були проведені такі роботи (надані такі послуги) замовнику ОСОБА_1 : послуги з евакуації автомобіля «Renault Kangoo» (а.с. 49). Вартість послуги складає 800 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 112 від 26 серпня 2021 року (а.с. 50).
Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно із частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до пункту 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Згідно із пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
При цьому, нормами статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно із пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 Цивільного кодексу (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи наведене, оскільки відповідач не відшкодував позивачу шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат.
Так, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Частиною першою, третьою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Селюх А.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 04 жовтня 2021 року (а.с. 51) та додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 04 жовтня 2021 року (а.с. 74).
Квитанцією до прибуткового касового ордера від 04 жовтня 2021 року підтверджується сплата позивачем адвокату Селюху А.В. 6000 грн. за договором про надання правової допомоги від 04 жовтня 2021 року (а.с. 75).
Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Враховуючи, що відповідач не заявляв про неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу, а останнім документально підтверджено їх понесення, а тому суд знаходить підстави для їх стягнення.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 2, 4, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (місцезнаходження: пр-т Гагаріна, 41/2, корп. 8, офіс 1-12, м. Харків; ідентифікаційний код юридичної особи - 31236795) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки планика податків - НОМЕР_3 ) 121412 грн. 80 коп. невиплаченої суми страхового відшкодування та 800 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, а всього 122212 грн. 80 коп. (сто двадцять дві тисячі двісті дванадцять грн. 80 коп.).
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 1222 грн. 12 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя