Провадження № 2/161/401/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 червня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Демчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення страхового відшкодування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2020 в м. Луцьку по вул. Дубнівська сталася ДТП за участю належного їй автомобіля «BMW 318 i», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок якого її транспортний засіб отримав механічні ушкодження.

Вказує, що постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 14.01.2021 року винним у даній ДТП визнано ОСОБА_2 , цивільна відповідальність якого була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ».

Зазначає. що 13.12.2020 року звернулась із заявою до відповідача щодо виплати страхового відшкодування та товариством було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 20941,90 грн., однак виплата не була здійснена.

У зв`язку з чим, просить стягнути на її користь з ТзОВ «Ю.Ес.Ай.» страхове відшкодування в розмірі 20941,90 грн., а також пеню в сумі 992,01 грн., інфляційне збільшення 62,87 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі192,87 грн.

До початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що 13.12.2020 року по вул. Дубнівській, 24 у м. Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 та автомобіля «BMW 318 i», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 14.01.2021 року винним у даній ДТП визнано ОСОБА_2 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 8-9).

Згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

З матеріалів справи слідує, що згідно полісу АР/1228697 автомобіль «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 був застрахований у ТзДВ «Ю.Ес. Ай.» (а.с. 7).

Як вбачається з листа товариства з додатковою відповідальністю «Ю.Ес.Ай.», ним було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 20941,90 грн на користь ОСОБА_1 (а.с. 10). Проте, як з`ясовано судом на день розгляду справи така виплата не проведена.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на страхове відшкодування за шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо вимоги позову про стягнення пені, індексу інфляції та 3 % річних, судом встановлено наступне.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик на протязі 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) сформулювала правовий висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Законодавством передбачене нарахування пені за відповідне прострочення відповідача у разі його наявності. Також, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, до прострочення страховика застосовується частина друга статті 625 ЦК України.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові № 742/637/19 від 07.10.2020 р.

Як з`ясовано судом, відповідач не виплатив позивачеві суму страхового відшкодування у встановлені строки.

Враховуючи неналежне виконання страховиком своїх зобов`язань перед позивачем, суд вважає, що є підстави для стягнення пені в розмірі 992,01 грн., індексу інфляції в розмірі 62,87 грн. та 3% річних в розмірі 192,87 грн.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 908,00 грн. судового збору, оскільки позивач від його сплати звільнена.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1172, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування в розмірі 20941(двадцять тисяч дев`ятсот сорок одну) грн. 90 коп., 992 (дев`ятсот дев`яносто одну) грн. 01 коп. пені, 62 (шістдесят дві) грн. 87 коп. індексу інфляції, 192 (сто дев`яносто дві) грн. 87 коп. 3% річних.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» () в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29 червня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк