Справа 206/2004/22
Провадження 2/206/796/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.22 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Ланного В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Позов мотивує тим, що вона та відповідач є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , по 3/5 ч. та 2/5 ч. відповідно, та проживають у цій квартирі як сусіди, без ведення спільного господарства.

Позивач вказав, що, незважаючи на те, що ОСОБА_2 зареєстрований та постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 від оплати комунальних послуг він ухиляється, жодних коштів на утримання квартири не надає, саме тому вважає, що розмір відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на її користь становить 12837,28 грн., як витрати, понесені на оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою від 01.09.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, скерував до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. 03.11.2022 представником відповідача- адвокатом Даніловим Д.І. до суду було надіслано відзив на позовну заяву, в котрому прохав відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позов.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової приватної власності належить 3/5 ч. квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 на праві спільної часткової приватної власності належить 2/5 ч. вказаної квартири, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 303717186 від 28.06.2022, наявною в матеріалах справи.

З`ясовано, що на теперішній час у вказаній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони по справі.

Відповідно до частини 1 статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (пункт 5 частини 1 статті 1 Закону).

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Частиною 1 статті 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці (стаття 544 ЦК України).

Беручи до уваги те, що у квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають дві особи позивач та відповідач, обов`язок з оплати комунальних послуг покладається на кожного з них у рівній частці (по Ѕ на кожного).

Відповідний обов`язок співвласника нести витрати на оплату комунальних послуг підтверджуються також правовими висновками Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 15.04.2021 року у справі № 638/5001/17 сформовано наступний правовий висновок: «Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц і від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц. До обов`язків споживача відповідно до ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» відноситься обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Наведене положення законодавства в частині обов`язку власника житла сплачувати комунальні послуги узгоджується зі змістом ст. 162 ЖК України, відповідно до якої плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що обов`язок відповідача як учасника права власності брати участь в витратах зі сплати комунальних послуг є таким, що грунтується на законі.

Поряд з обов`язком власника оплачувати комунальні послуги у встановленому законом і договором порядку існує право споживача на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги»).

Проте в силу наведеного правила законодавства про житлово-комунальні послуги право споживача бути звільненим від сплати комунальних послуг зумовлено наданням документального підтвердження факту невикористання цих послуг.

Як встановлено судом, з відповідними заявами до виконавців комунальних послуг, тобто суб`єктів господарювання, що надають комунальні послуги, відповідач не звертався, тому їх вартість нараховувалася відповідно до кількості осіб, що є учасниками права власності на житло і споживачами послуг в сенсі закону.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками спірної квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачем за власні кошті сплачено вартість комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 у наступних розмірах:

вартість послуг з газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.07.2018 року по 30.06.2021 року - 3342,59 гривень, що підтверджується листом № 497 Лв-9981-0721 від 29.07.2021 року ТОВ «Дніпропетровськ газзбут»;

вартість послуг з електропостачання по особовому рахунку НОМЕР_2 за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року 627,12 гривень, що підтверджується листом постачальника ВП «Дніпровське регіональне відділення «Енергозбут» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця»;

вартість послуг з електропостачання по особовому рахунку НОМЕР_3 за період з 01.01.2019 року по 30.06.2021 року 8037,63 гривень;

вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів по особовому рахунку НОМЕР_4 за період з 01.10.2018 року по 31.05.2020 року 824,76 гривень, що підтверджується листом на КП «Жилсервіс-2»;

вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів по особовому рахунку НОМЕР_4 за період з 01.06.2021 року по 30.06.2021 року 717,34 гривень, що підтвердужється листом на ТОВ «Екологія-Д»;

вартість послуг з опалення по особовому рахунку НОМЕР_5 за період з 01.07.2018 року по 30.04.2020 року - 9143,41 гривень, що підтверджується листом КП «Теплоенерго» ДМР;

вартість послуг з водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_6 за період з 01.07.2018 року по 30.06.2021 року 1965,39 гривень, що підтверджується довідкою по об`ємах постачальника КП «Дніпроводоканал» ДМР;

вартість послуг з доставки (розподілу) газу по особовому рахунку НОМЕР_7 за період з 01.01.2020 року по 30.06.2021 року 295,88 гривень;

вартість послуг з утримання будинку та прибудинкової території, сплачені на рахунок ОСББ «Липова,22» - 720,44 гривень.

Таким чином, за період з 01.07.2018 позивачем було сплачено вартість комунальних послуг на суму 25 674,56 грн.

З наданих позивачем фактичних даних випливає, що він оплатив отримані послуги відповідно до існуючих тарифів у повному обсязі відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Беручи до уваги вищезазначені розрахунки, розмір відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 становить 12837,28 грн. та складається з витрат на оплату житлово-комунальних послуг, що повністю підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства.

Заява про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходила.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судовий збір, оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства підлягає стягненню з відповідача на його користь.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12837 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять сім гривень), 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні), 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 12 грудня 2022 року.

Cуддя: Н.І. Черткова