14.11.2022 Справа № 756/4383/20
Унікальний №756/4383/20
Провадження №2/756/294/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Демченко І.В., Марценюк А.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської Ради, третя особа - двадцять перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу -

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті.

В обґрунтування заяви вказувала, що з 1985 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, день смерті останнього, проживали з ОСОБА_3 разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ОСОБА_1 з 22.12.1977 року розлучена, від спільного проживання з ОСОБА_3 спільних дітей не мають.

ОСОБА_3 , 25.01.1977 року був розлучений та у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебував та дітей не мав, з огляду на зазначене, інші спадкоємці відсутні.

За твердженням позивача починаючи з 1985 року, вона та ОСОБА_3 проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Підтвердженням фактичних сімейних стосунків між сторонами, крім іншого, ОСОБА_1 вважає: безліч листувань від її імені з рідними ОСОБА_3 ; спільне придбання техніки для використання в побуті; виписка із медичної карти ОСОБА_1 , в якій зазначена адреса спільного проживання в АДРЕСА_2 ; вирішення побутових питань; квитанції про оплату комунальних платежів вище згаданої квартири; проведення разом вільного часу і відпочинку, що зафіксовано на фото носіях, а також інші докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно Листа від 13.12.2018 року за №5794/02-14/926-2018 двадцять перша київська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 про неможливість вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що відсутні документи, які підтверджують родинні або інші відносини спадкоємця із спадкодавцем.

За таких обставин, позивач позбавлена можливості оформити спадщину за законом, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

А також, з огляду на зазначене, просила визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якій вона спільно з ОСОБА_3 проживала і проживає по сьогоднішній день.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просили про задоволення позову.

Представник відповідача Київської міської ради, в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали відзив на позовну заяву, в якому позов не визнають з підстав не доведення ОСОБА_1 факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та просять суд розглядати справу за їх відсутності.

Двадцять перша київська державна нотаріальна контора, через канцелярію суду надали заяву в якій просять суд проводити розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши свідків, судом встановлено наступне.

Представник позивача, обґрунтовуючи вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1985 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, посилається на ст. 3 СК України, яка визначає ознаки сім`ї.

Таким чином, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливе за умови, що ні один з них на час такого проживання не перебував у зареєстрованому шлюбі.

Згідно матеріалів справи, 22.12.1977 року, ОСОБА_1 була розлучена, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Ленінградським ВРАЦС м. Києва, серія НОМЕР_1 , актовий запис 1193, та за період з 1985 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 рік, в зареєстрованому шлюбі не перебувала.

ОСОБА_3 також був розлучений, 25.12.1977 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Дніпровським ВРАЦС м. Києва, серія НОМЕР_2 , актовий запис 91, та за період з 1985 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 рік, в зареєстрованому шлюбі також не перебував.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Більше того, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 2 ст. 3 СК України вбачається, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, або ж із поважних причин не проживають разом, однак пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 1985 року мали близькі та довірливі стосунки, що підтверджується змістом листувань, зображенням фотографій (а.с. 12-16).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю цивільною дружиною, ОСОБА_1 , з 1985 року по 2018 рік, постійно, на підтвердження чого, ОСОБА_1 надала численні квитанції про оплату комунальних послуг (а.с. 6-11).

Також, в матеріалах справи міститься виписка із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , де адресою проживання зазначено саме адресу вище згаданої квартири.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими доказами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у двох проводили час, подорожували та відпочивали, проводили свята і дозвілля, при цьому зміст доказів та зображень свідчить про усталені відносини між ними, що притаманні подружжю (а.с. 12-16).

До того ж, в матеріалах справи долучено копію свідоцтва про поховання від 10.10.2018 року, в якому вказано, що похованням ОСОБА_3 займалась саме ОСОБА_1 .

В судовому засіданні було заслухано свідка, ОСОБА_4 , який був колегою по роботі. ОСОБА_4 підтвердив факт проживання та ведення спільного побуту останніх та повідомив про знайомство з ОСОБА_1 з 2003 року.

Також, в судовому засіданні було заслухано ОСОБА_5 , яка є сусідом по квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 вказує про спільне проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з 1986 року, як сім`ї. Крім цього, вказано, що ОСОБА_1 має вільний доступ до квартири та продовжує виконувати обов`зки по утриманню житла.

Згідно Розділу VII «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. (Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року). При цьому, Сімейний кодекс України регулює відносини, які виникнуть починаючи з дня набрання ним чинності. Сімейний кодекс України не має зворотної сили. Це означає, що він не може поширюватися на відносини, які виникли до цього моменту.

Основним завданням Кодексу про шлюб та сім`ю України, який втратив чинність з 01.01.2004 року визначено зміцнення сім`ї, побудову сімейних відносин на добровільному шлюбному союзі жінки та чоловіка. Цей Кодекс встановлював, що права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах запису актів громадянського стану.

З огляду на зазначене, наявність тривалих, усталених відносин, що склались між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , відносин які притаманні лише подружжю, суд вважає доведеним та таким, що має для сторін юридичне значення, факт спільного проживання останніх, як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому, виходячи зі змісту положень ЦПК України щодо компетенції суду, останній не може підміняти інший державний орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього державного органу.

Так відповідно, до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на зазначене та проаналізувавши відповідь Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори, позивач після встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем, не позбавлений можливості звернутися до нотаріуса для вчинення відповідної нотаріальної дії останнім.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню лише в частині вимог про встановлення факту проживання з ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За таких обставин, оцінюючи в судовому засіданні зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Обставини на які посилалася позивач повністю знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 3, 25, 104 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 19, 80, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 315-319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 до Київської міської Ради, третя особа - двадцять перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук