Справа № 502/348/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , спадщину, яка залишилася після його смерті фактично прийняла його дружина, ОСОБА_3 , котра проживала з ним до дня його смерті, що підтверджується копією домової книги. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . З договору купівлі продажу від 27.12.1972 року та довідки КП КМР «БТІ» № 2 від 08.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є одноособовими власниками житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований АДРЕСА_1 . Право власності на зазначений будинок станом на 31.12.2012 року, не зареєстровано. Вулиця Жовтнева перейменована на вулицю Козацька на підставі розпорядження Кілійського міського голови від 03.02.2016 року № 21/А-2016. Позивач, є дочкою померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом та у встановлений законом строк прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, внаслідок чого нотаріусом було заведено спадкову справу за № 58/2018. Позивач, звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої ОСОБА_3 та їй нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області було надано лист - роз`яснення за № 1395/02-14 від 29.11.2019 року, в якому зазначено, що позивач не має права оформити спадщину, через відсутність документів, зареєстрованих згідно вимог чинного законодавства. Відсутність у позивача можливості оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

В зв`язку з зазначеним позивач просив суд:

- встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 (житловою площею 39,5 кв.м. та загальною площею 111,9 кв. м.), гаражу - літ. Б1, убиральні літ. В1, сараю літ. Г1, навісу літ. Д1, надвірних споруд - № 1-7, І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився,надав клопотання, відповідно до якого просив розглянути справу без його присутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого в м. Кілія Кілійському р/б ЗАГС Одеської області 19.02.1971 року встановлено, що ОСОБА_2 , 1948 року народження та ОСОБА_4 , 1949 року народження зареєстрували шлюб 19.02.1971 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 39 від 19.02.1971 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_5 », /а.с. 5/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 23.12.1971 року в м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , запис акта про народження № 419 від 23.12.1971 року. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , /а.с. 6/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого в Кілійському райвідділі ЗАГС Одеської області 18.12.1993 року встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 18.12.1993 року, про що зроблено актовий запис за № 217 від 18.12.1993 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_8 », /а.с. 7/.

З договору купівлі продажу від 27.12.1972 року нотаріально посвідченого нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори та зареєстрованого за реєстром № 3525 встановлено, що ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 купили житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 під номером один, /а.с. 19-20/.

Згідно Рішенням виконкому міської ради депутатів трудящих № 104 від 12.04.1973 року встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано дозвіл на знос аварійного житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 , котрий знаходився в їх особистій власності та будівлю нового житлового будинку на цій же земельній ділянці, /а.с. 13/.

Відповідно до дозволу на виробництво робіт встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволено на земельній ділянці АДРЕСА_1 відповідно до рішення № 104 від 12 квітня 1973 року побудувати житловий будинок, /а.с. 14/.

Згідно виписки з рішення Виконавчого комітету Кілійської міської Ради народних депутатів № 394 від 18.12.1997 року встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно поданих заяв та матеріалів БТІ, передано у власність земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1 , /а.с.15/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 08.04.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кілія, Кілійського району Одеської області, актовий запис № 90 від 08.04.2011 року, /а.с. 8/.

Згідно довідки № 280 від 15.02.2019 року виданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 21.12.1974 року по момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день його смерті разом з ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , 1949 року народження, /а.с.46/.

Відповідно до інформаційного листа № 735/01-16 від 22.06.2022 року наданого Ренійською державною нотаріальною конторою встановлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, /а.с. 61/.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 69277276 від 22.06.2022 року сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою встановлено, що інформація після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , як заповідача відсутня, /а.с. 63/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 08.09.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Кілія Кілійського району Одеської області, актовий запис № 435 від 08.09.2017 року, /а.с. 9/.

Згідно заяви поданої до Білгород Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області за № 107 від 25.01.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 приймає спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , /а.с. 40/.

Згідно заяви поданої до Білгород Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області за № 108 від 25.01.2018 року, ОСОБА_10 усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовилася від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , 1971 року народження, /а.с. 43/.

Відповідно до технічного паспорту, складеного 12.09.2019 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інфентаризації» встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 (житловою площею 39,5 кв.м. та загальною площею 111,9 кв. м.), гаражу - літ. Б1, убиральні літ. В1, сараю літ. Г1, навісу літ. Д1, надвірних споруд - № 1-7, І, /а.с. 16-18/.

Як вбачається з листа-роз`яснення від 29.11.2019 року № 1395/02-14 виданого Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснено, що оскільки відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи на спадкове майно, видача свідоцтва про право на спадщину неможлива, /а.с. 22/.

Згідно довідки № 2 від 08.01.2020 року наданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що старий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кілійською районною державною нотаріальною конторою 27.12.1972 року реєстр. № 3525, про що свідчить запис в реєстр.кн.9 стор. 117, реєстр. № 1178 зруйнований. На підставі рішення Кілійського міськвиконкому від 12.04.1973 року за № 104 в 1974 році збудований новий житловий будинок, право власності на який в КП КМР «БТІ» станом на 31.12.2012 рік, не зареєстровано. Вулиця Жовтнева перейменована на вулицю Козацька на підставі розпорядження Кілійського міського голови від 03.02.2016 року № 21/А-2016, /а.с. 12/.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 68884398 від 04.05.2022 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що інформація відносно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , як заповідача у Спадковому реєстрі, відсутня, /а.с. 55/.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 68884372 від 04.05.2022 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , Білгрод Дністровською міською державною нотаріальною конторою 25.01.2018 року була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 61910101 та номером у нотаріуса 58/2018, /а.с. 54/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 (житловою площею 39,5 кв.м. та загальною площею 111,9 кв. м.), гаражу - літ. Б1, убиральні літ. В1, сараю літ. Г1, навісу літ. Д1, надвірних споруд - № 1-7, І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан