Справа № 143/401/22
УХВАЛА

Іменем України

04.07.2022 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі колегії:

головуючого судді Сича С.М.,

присяжних Затоковенко Г.В., Климчука П.П.,

за участю секретаря Огородник Н.А.,

представника заявника адвоката Дубовик В.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Погребищенської міської ради, про встановлення опіки та піклування,-

Встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Погребищенської міської ради, про встановлення опіки та піклування.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 є опікуном свого рідного брата ОСОБА_4 , 1949 року народження, визнаного недієздатним рішенням Народного суду Червоноградського району Дніпропетровської області від 19.04.1982 року у справі №2-274.

На підставі означеного рішення суду Виконавчим комітетом Шевченківської районної ради народних депутатів м.Києва від 09.08.1982 року вона призначена опікуном ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки МСЕК №1 від 10.02.1998 року ОСОБА_5 є інвалідом першої групи безстроково та потребує постійного стороннього догляду та нагляду, оскільки страждає на психічне захворювання, отримане в період проходження військової служби.

Враховуючи вік заявниці (79 років) та стрімке погіршення стану її здоров`я, вона також потребує сторонньої допомоги та догляду, а тому дійшла висновку про неможливість подальшого належного виконання нею своїх обов`язків опікуна відносно ОСОБА_4 , у зв`язку із чим 22.03.2022 року звернулася до органу опіки та піклування виконавчого комітету Погребищенської міської ради із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна та проханням призначити опікуном ОСОБА_4 її онука - ОСОБА_1 .

Разом із тим, 22.03.2022 року останній також звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Погребищенської міської ради із заявою про призначення його опікуном ОСОБА_4 .

За результатами розгляду означених заяв органом опіки та піклування складено висновок «Про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном над недієздатною особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ».

Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.55, 58, 60, 62, 63 ЦК України, просить:

-звільнити її від обов`язків опікуна над недієздатною особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є недієздатною особою.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Дубовик В.В. заяву підтримала та підтвердила викладені у ній обставини. Разом із цим, заперечила проти призначення судово-психіатричної експертизи, посилаючись на те, що у матеріалах справи є достатньо відомостей про психічний стан ОСОБА_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_1 та представник органу опіки та піклування Жмурчук О.М. також підтримали заяву та заперечили проти призначення судово-психіатричної експертизи.

Заслухавши учасників справи та дослідивши її матеріали, суд дійшов висновку про необхідність призначення судово-психіатричної експертизи, виходячи із наступного.

Так, відповідно до приписів частин 1-3 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-які правочини. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Отже, визнання фізичної особи недієздатною призводить до суттєвого обмеження її суб`єктивних прав та позбавлення можливості такої особи самостійно їх здійснювати. При цьому весь обсяг суб`єктивних прав такої особи переходить до її опікуна.

За ч.1 ст.75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця.

Згідно із ч.2 ст.300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства дозволяє стверджувати, що законодавцем встановлено скорочені строки розгляду судом заяви про звільнення особи від повноважень опікуна і призначення опікуном іншої особи (один місяць).

Проте, вирішуючи питання про необхідність призначення судово-психіатричної експертизи в контексті дотримання під час розгляду даної справи зазначених вище норм процесуального законодавства, суд ураховує практику Європейського суду з прав людини у справах, предметом розгляду яких були близькі за змістом правовідносини.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до національного законодавства саме опікун заявниці або орган опіки та піклування мали порушувати перед судом питання поновлення її цивільної дієздатності. Проте заяву опікуна було залишено без розгляду, оскільки опікун не з`явилася у судові засідання. Заявниця не мала процесуального статусу у цьому провадженні та не могла впливати на нього. У подальшому особиста заява заявниці щодо поновлення її цивільної дієздатності також не розглядалася, тому що ЦПК України не надає їй право подавати таку заяву. Водночас кодекс не вказує, що визнання недієздатності підлягає автоматичному судовому перегляду, а тривалість застосування такого заходу до заявниці не було обмежено у часі. Право звертатися до суду щодо перегляду рішення про визнання недієздатності, є одним із найважливіших прав для відповідних осіб, адже у разі ініціювання такої процедури вона буде вирішальною для всіх прав і свобод, на які впливає визнання недієздатності. У цій справі не було доведено, що відповідні державні органи здійснювали ефективний нагляд за ситуацією заявниці, включаючи виконання обов`язків її опікуном, або що вони вживали необхідних заходів для захисту її інтересів (NATALIYA MIKHAYLENKO v. UKRAINE, № 49069/11, § 29, 37, 39, ЄСПЛ, 30 травня 2013 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що у справі «Наталія Михайленко проти України» він встановив, що відсутність можливості у недієздатної заявниці особисто звернутися із заявою про поновлення її дієздатності становила порушення її права на доступ до суду відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. Факти цієї справи є аналогічними. Хоча у 2017 році після подання цієї заяви до Суду до законодавства було внесено зміни, не можна ігнорувати те, що заявниця була визнана недієздатною з 2009 року і, таким чином, відповідно до національного законодавства вона тривалий час була позбавлена безпосереднього доступу до суду для оскарження рішення про визнання її недієздатною. З огляду на тривалість і серйозність обмеження, яке вплинуло на багато аспектів життя заявниці, у тому числі її приватне та сімейне життя, Суд, як і у справі «Наталія Михайленко проти України», доходить висновку, що обмеження права заявниці на доступ до суду не відповідало пункту 1 статті 6 Конвенції (GORBATYUK v. UKRAINE, № 1848/16, § 22, 23, ЄСПЛ, 07 листопада 2019 року).

Згідно із ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Наведене вище дає підстави для висновку, що заміна судом опікуна вочевидь пов`язується із недієздатністю особи, як правовою категорією, а відтак має здійснювати або в межах строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, якщо таке рішення ухвалювалося за правилами ЦПК України 2017 року, або за встановлення судом обставин, що така особа на час розгляду справи продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та не може ними керувати, якщо рішення про визнання фізичної особи недієздатною ухвалювалося до набрання чинності цим Кодексом.

Інший підхід, на переконання суду, нівелював би принцип здійснення судового контролю за обмеженням суб`єктивних прав фізичних осіб, визнаних недієздатними, закладений у приписах частин 6-9 ст.300 ЦПК України, та суперечив би прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Судом встановлено, що рішенням Народного суду Червоноградського району Дніпропетровської області від 19.04.1982 року у справі №2-274 ОСОБА_4 визнано недієздатним (а.с.29-30).

Заявниця не надала будь яких доказів, які б свідчили про продовження судом строку дії рішення про визнання ОСОБА_4 недієздатним за клопотанням опікуна чи представника органу опіки та піклування.

Разом із цим, за змістом п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України (розміщеній в Главі 2 Розділу IV ЦПК України, положеннями якої регламентується порядок вирішення судом питання про звільнення опікуна від повноважень) суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно із випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 встановлено діагноз: шизофренія параноїдна форма, безперервний перебіг (а.с.62).

Ураховуючи викладене, суд вважає, що встановлення психічного стану фізичної особи, визнаної недієздатною, в аспекті розгляду по суті заяви про звільнення заявниці від повноважень опікуна, превалює над дотриманням строку розгляду справ такої категорії, унормованого ч.1 ст.75 ЦК України та ч.3 ст.300 ЦПК України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність призначення в даній справі судово-психіатричної експертизи з метою встановлення психічного стану ОСОБА_4 .

Проведення означеної експертизи, на думку суду, необхідно доручити лікарям - експертам Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.Ю.Ющенка Вінницької обласної Ради», попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст.ст.384, 385 КК України.

Провадження по цивільній справі на час проведення експертизи слід зупинити.

Керуючись ст. ст.103, 104, 252, 253, 258-260, п.1 ч.2 ст.293, ст.298 ЦПК України суд, -

Ухвалив:

Призначити у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Погребищенської міської ради, про встановлення опіки та піклування судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити лікарям - експертам Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.Ю. Ющенка Вінницької обласної Ради» (вул. Пирогова, 109, м. Вінниця, 21037).

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- чи хворіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 ) на хронічну стійку психічну хворобу чи розлад? Якщо так, то на яку саме?

- чи здатний ОСОБА_5 внаслідок цього захворювання (розладу) усвідомлювати (розуміти) значення своїх дій та керувати ними та чи потребує за станом свого здоров`я опіки?

Копію ухвали разом із матеріалами справи надіслати експертній установі для проведення експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Провадження у цивільній справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складений протягом п`яти днів з дня оголошення її вступної та резолютивної частин.

Повний текст ухвали виготовлено 07.07.2022 року.

Суддя

Присяжні