Справа № 522/5263/20
Провадження № 2/522/1430/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Смоковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди завданої внаслідок будівельних робіт та приведення житлової кімнати до попереднього стану,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 31.03.2020 року звернувся представник ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди завданої внаслідок будівельних робіт та приведення житлової кімнати до попереднього стану.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 19.12.1996 року ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , є власниками 581/1000 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на 1-му поверсі. 16.01.2019 року ОСОБА_2 отримав у власність 32/100 частки квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що розташована на 2-му поверсі. Після чого відповідач одразу розпочав фактично реконструкцію у житловій кімнаті у вказаній квартирі, а саме: у житлову кімнату проведено комунікації водопостачальні труби, каналізаційні труби, встановлено туалетну кімнату з душем та унітазом, пральною машиною та електричним бойлером для нагрівання води, кухню з електроплиткою та духовкою. Потужні електричні прилади у житловій кімнаті можуть призвести до пожежі, що в подальшому може призвести до спричинення шкоди. Також, відповідачем організовано прокладання водопостачальних та каналізаційних труб, що тягнуло за собою пошкодження несучих стін, у житловій кімнаті встановлено елетронасос для відкачки стічних вод. Внаслідок роботи пральної машини, електричного насоса з постійною вібрацією, поступово руйнується будинок, на стелі позивачки з`явились тріщини та обсипається штукатурка, з`явилась ймовірність обвалу штукатурки.

Позивач зазначає, що зроблені у житловій кімнаті №29 будівельні роботи, прокладені водопостачальні та каналізаційні труби, встановлені електроприлади не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, виконані із недодержанням законодавства.

Відповідач не звертався до ДАБІ в Одеській області та Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської ОДА з питань щодо реконструкції житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_2 позивачці було завдано матеріальну шкоду для усунення наслідків пошкодження житлової кімнати позивачки, яка за попередніми підрахунками для проведення ремонтно-відновлювальних робіт складає 11 000 гривень.

Окрім цього, внаслідок дій відповідача, які проявились у організації будівельних робіт з грубим порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку із постійною вібрацією від пральної машини, електронасоса, шуму від каналізаційної труби позивач разом із сім`єю у кількості 4-х осіб, протягом останнього періоду зазнає моральних страждань, оскільки через шуми та фізичне пошкодження інтер`єру кімнати, не може проводити нормальний спосіб життя.

Таким чином, позивач у позовній заяві просить зобов`язати ОСОБА_2 привести реконструйовану житлову кімнату, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до попереднього стану за його власний рахунок, стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 11 000 гривень та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, та вирішити питання щодо судового збору.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.04.2020 року позовну заяву залишено без руху.

09.04.2020 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

24.04.2020 року представником відповідача до суду було подано відзив, де просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначає, що протиправна поведінка відповідача не доведена, не визначений причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, яка завдана позивачу. Позивачем не надано доказів на підтвердження руйнування будинку, наявності тріщин на стелі, осипання штукатурки, також доводи позивача про можливість майбутнього затоплення та пожежі є припущеннями. Не надано доказів того, що відповідачем було проведено саме реконструкцію приміщення, що полягає в збільшенні площі житлового приміщення або зміни його функціонального призначення. Відсутні докази на підтвердження спричинення моральної шкоди.

28.04.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява, де позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_2 привести реконструйовану житлову кімнату, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до попереднього стану за його власний рахунок, стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 11 208 гривень та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, та вирішити питання щодо судового збору.

02.10.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява. Позивач зазначає, що 13.07.2020 року приблизно о 12 год. з невідомій ОСОБА_1 причин сталось залиття її квартири АДРЕСА_3 з квартири, що знаходиться поверхом вище, а саме квартири АДРЕСА_4 у вищевказаному будинку, власником якої є ОСОБА_2 02.09.2020 року вдруге сталось залиття квартири АДРЕСА_3 з квартири, що знаходиться поверхом вище, а саме квартири АДРЕСА_4 у вищевказаному будинку, власником якої є ОСОБА_2 . У зв`язку з чим, позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_2 привести реконструйовану житлову кімнату, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до попереднього стану за його власний рахунок, стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 18 473 гривень та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, та стягнути судові витрати у розмірі 11 781 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

16.03.2022 року від експерта надійшло повідомлення про неможливість надання висновку .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2021 року витребувано від Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» (65011, м.Одеса, вул.Троїцька, 25): 1) належним чином завірену копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 , що зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 , 2) план 1-го і 2-го поверху будинку АДРЕСА_6 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2021 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та на вирішення експерта поставлено наступні питання:

1.Чи були проведені роботи в переплануванні квартири АДРЕСА_7 ?

2.Якщо були виконані роботи з перепланування у квартирі АДРЕСА_7 то визначити, чи є причинно-наслідкової зв`язок між пошкодженням стелі та стін, що з`явились у квартирі АДРЕСА_8 та виконаними роботами з перепланування у квартирі АДРЕСА_7 ?

3.Чи дозволяється прокладення комунікацій водопостачання та водовідвідня над житловими кімнатами, якими користується ОСОБА_1 з сім`єю у квартирі АДРЕСА_7 ?

29.11.2021 року до суду надійшов висновок експерта.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 22.02.2022 року було допитано експерта ОСОБА_6 .

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін, які сповіщені належним чином, на підставі наявних матеріалів справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 20.12.2022 року.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з 19.12.1996 року ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , є власниками 581/1000 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на 1-му поверсі, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, що видано відповідно до розпорядження №90093 від 19.12.1996 року, яке зареєстроване в реєстраційну книгу за №11-8579.

ОСОБА_2 з 16.01.2019 року є власником 32/100 частки квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Будівля за адресою: АДРЕСА_6 , споруджений у 1874 році, прийнята під охорону держави за рішенням Одеського облвиконкому №580 від 27.12.1991 року, як пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення, що вбачається із листа Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації (т.1 а.с. 64).

Вирішуючи позовну вимогу про приведення житлової кімнати, що належить відповідачу, до попереднього стану за його власний рахунок, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до положень норм ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною другою статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з статтею 151 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Тобто при здійсненні будівництва власник зобов`язаний дотримуватися норм та правил, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 3.21 Розділу З ДБН А.2.2-3: 2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Реконструкція в будь-якому випадку має наслідком зміну основних техніко-економічних показників об`єкта будівництва, про що також висловив свою позицію і ВС в постанові по справі №334/2101/16-а.

Зокрема позивачка наголошує на тому, що відповідач одразу після купівлі 32/100 частки квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що розташована на 2-му поверсі, розпочав її реконструкцію, а саме: у житлову кімнату проведено комунікації водопостачальні труби, каналізаційні труби, встановлено туалетну кімнату з душем та унітазом, пральною машиною та електричним бойлером для нагрівання води, кухню з електроплиткою та духовкою. Електропотужні прилади у житловій кімнаті можуть призвести до нагрівання старої електропроводки, яка в свою чергу може спалахнути в будь-який момент. Відповідачем організовано прокладання водопостачальних та каналізаційних труб, що тягнуло за собою пошкодження несучих стін, у житловій кімнаті встановлено елетронасос для відкачки стічних вод. Внаслідок роботи перелічених пристроїв, поступово руйнується будинок, на стелі позивачки з`явились тріщини та обсипається штукатурка, з`явилась велика ймовірність обвалу штукатурки.

Із наданих позивачем доказів, суд не вбачає, що дії відповідача з проведення ремонту у належній йому квартирі безпосередньо порушують права позивача. При цьому позиція позивача ґрунтується на припущеннях. Із матеріалів справи та наданих позивачем доказів суд не може встановити момент виникнення жовтих плям та тріщин на стелі.

По справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до Висновку експерта будівельно-технічної експертизи №202/21 від 12.11.2021 року, який здійснено судовим експертом Сікорською О.А.:

1.В приміщенні квартири АДРЕСА_4 виконані роботи по переплануванню у вигляді поділу приміщення площею 29,22 кв.м. на санвузол, коридор, житлову кімнату та кухню-вітальню за допомогою перегородок, та переобладнанню у вигляді улаштування інженерного обладнання, перенесення сантехнічних приладів, влаштування і переустаткування ванної кімнати.

2.В результаті проведення дослідження визначено, що в приміщенні «1» квартири АДРЕСА_4 виконувались ремонтні роботи по переплануванню та переобладнанню, а саме: встановлення перегородок, оздоблення та проведення інженерних мереж по водовідведенню та водопостачанню, які прокладені по підлозі. До того ж, виявлені плями жовтого кольору на стелі та на падузі над дверним отвором в приміщенні №27 першого поверху, розташовані над місцем встановлення каналізаційної станції (насос для унітазу) в коридорі квартири АДРЕСА_9 . Отже, можливо припустити, що причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженнями стелі та падуг, що з`явились у квартирі АДРЕСА_3 та виконаними роботами з перепланування квартири у квартирі АДРЕСА_7 існує.

3.Розміщення туалету та ванної (або душевої) над житловими кімнатами, державними будівельними нормами не допускається.

В судовому засіданні 22.02.2022 року було допитано судового експерта Сікорську О.А. щодо вищевказаного висновку експертизи. В судовому засідання судового експерта Сікорську О.А. було ознайомлено із правами та обов`язками експерта та повідомлено про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що плями на стелі у квартирі позивачки можуть бути наслідками робіт, які проводились в квартирі вище, тобто у квартирі відповідача. В свою чергу, тріщини на стелі могли з`явитись із-за будь-якої причини, зокрема, причинами можуть бути: що у квартирі позивачки давно не було ремонту, або ж від ремонтних робіт у квартирі вище, тобто у квартирі відповідача.

Таким чином, дослідивши висновок експерта №202/21 від 12.11.2021 року та заслухавши пояснення експерта в судовому засіданні, із наданих позивачем доказів, суд не може прийти до однозначного висновку, що причиною жовтих плям та тріщин на стелі у квартирі позивачки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована на 1-му поверсі, беззаперечно є наслідками від ремонтних дій відповідача у квартирі АДРЕСА_5 , що розташована на 2-му поверсі, а також про існування причино-наслідкового зв`язку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правові підстави для задоволення вимоги позивача про проведення квартири, що належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до попереднього стану за його рахунок, відсутні, а тому відмовляє у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди позивачу, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно положень ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Положеннями ст. ст. 319, 321ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить.

Частиною 3 статі 386ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина у заподіянні шкоди, про що зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

На підтвердження спричинення матеріальної шкоди діями відповідача, за ініціативою позивача ОСОБА_1 було проведено будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до Висновку експерта №105/20 від 23.04.2020 року, на вирішення експертного дослідження було поставлено питання про визначення вартості відновлювальних робіт, які необхідно виконати в 581/1000 частині квартири АДРЕСА_3 , вартість яких становить 11 208 гривень.

Однак, експерт не досліджував фактори, які спричинили до пошкоджень стелі квартири позивачки, тобто суду не надано доказів того, що вказані збитки були завдані саме діями відповідача ОСОБА_2 , що між діями відповідача та збитками, які завдані позивачу, існує причинно-наслідковий зв`язок.

Також, не надано докази щодо моменту виникнення пошкоджень на стелі у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить позивачці.

Щодо стосується вимоги позивача про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 у розмірі 7 265 гривень, суд зазначає наступне.

Позивачем на підтвердження фактів залиття квартири АДРЕСА_3 було надано Акт КП ЖКС «Порто-Франківський» дільниця №3 від 13.07.2020 року та Акт КП ЖКС «Порто-Франківський» дільниця №3 від 02.09.2020 року.

Відповідно до Акту КП ЖКС «Порто-Франківський» дільниця №3 від 13.07.2020 року, 13.07.2020 року при візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_1 на стелі кімнати виявлено сліди замокання площею до 0,5 кв.м., причину заливу виявити не було можливим, так як комунікації в квартирі АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_2 , у вказаному будинку обстежити неможливо, вони знаходяться під облицювальною плиткою, про що було складено.

Відповідно до Акту КП ЖКС «Порто-Франківський» дільниця №3 від 02.09.2020 року, 02.09.2020 року при візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_1 на стелі кімнати виявлено сліди замокання площею до 0,5 кв.м., причину залиття виявити не було можливим, так як обстежити кв. АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_2 , у вказаному будинку не є можливим, з причини відсутності власника.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Дослідивши надані позивачем Акти КП ЖКС «Порто-Франківський» дільниця №3 за фактом залиття квартири, суд вважає, що вони складені з порушенням «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій» затверджених наказом Державного комітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005 р. №76, із змісту вказаних актів не вбачається, що при їх складанні був присутнім відповідач ОСОБА_2 , та що останній ознайомлений із їх змістом.

Також позивачем було надано суду висновок будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до Висновку експерта №141/20 від 07.09.2020 року, на вирішення експертного дослідження було поставлено питання про розмір матеріальної шкоди, яку було завдано власнику квартири АДРЕСА_3 , внаслідок залиття, розмір якої становить 7 265 гривень.

Суд, звертає увагу, що експерт не досліджував фактори та причини, які призвели до протікання стель у квартирі АДРЕСА_3 .

За викладеного, суд не приймає даний висновок експертизи як достеменний та беззаперечний доказ вини відповідача у залитті квартири позивачки, оскільки об`єм пошкоджень та причина залиття в ньому не визначена.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач є винним у залитті квартири позивачки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди відсутні, а тому відмовляє у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.23ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно положень ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Обов`язок доказування наявності моральної шкоди покладається на позивача.

Утім, матеріали справи не містять жодного доказу, щоб свідчив про заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди, відсутні докази щодо обгрунтування розміру моральної шкоди.

З огляду на викладене, позивачами не доведено позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди та в цій частині позову також відмовляє.

За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються, в зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди завданої внаслідок будівельних робіт та приведення житлової кімнати до попереднього стану відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право па поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2022 року.

Суддя Донцов Д.Ю.