Справа № 724/1259/22
Провадження № 2-з/724/13/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Сілантьєва Е. Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Західагротранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог по суті спору Дністровська районна державна адміністрація про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, повернення земельної ділянки в натурі, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

06.07.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області разом з позовною заявою ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Західагротранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог по суті спору Дністровська районна державна адміністрація про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, повернення земельної ділянки в натурі, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельної ділянки надійшла від позивача ОСОБА_1 заява про забезпечення позову.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що подав до суду позовну заяву з вимогами про усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками: площею 1,12 га, розташованої в с. Санківці Дністровського (Хотинського) району Чернівецької області, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:003:0234; площею 1,49 га, розташованої в с. Санківці Дністровського (Хотинського) району Чернівецької області, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:002:0055 шляхом повернення вказаних земельних ділянок в натурі за актами приймання - передачі про скасування записів №8976938 та №8976877 про державну реєстрацію договорів б/н від 11.11.2014 року оренди цих земельних ділянок.

Позивач вказує, що при поданні позовних вимог встановлена невідповідність строку дії зазначених вище договорів, в яких зазначається строк дії 10 років, а в реєстраційних документах строк дії значаться 35 років. З моменту державної реєстрації права власності позивача на вказані земельні ділянки від 22.12.2021 року відповідач всілякими способами ухиляється від повернення вказаних земельних ділянок власнику - позивачу в натурі в установленому законом порядку згідно актів приймання-передачі, а навпаки використовує їх на власний розсуд. Оригінали договорів на земельні ділянки перебувають у відповідача, який також категорично відмовляється надавати їх для ознайомлення позивачу, який набув права власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування. Невжиття заходів щодо забезпечення позову надасть можливість відповідачу використати зазначене майно на власний розсуд до винесення рішення у справі.

З таких обставин позивача вважає, що в даній справі вбачається вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання не тільки після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, а й задовго до цього, як - то умисне зазначення різних строків дії договорів про оренду земельних ділянок від 11.11.2014 року, які зазначені в самих договорах, так і в державних реєстраційних документах.

Тому, такі заходи забезпечення позову є необхідними та є співмірними із заявленими вимогами, оскільки будь-яким чином не порушують права і законні інтереси як відповідача, так і інших осіб.

Позивач вважає, оскільки між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та дії відповідача спрямовані на безпідставне використання земельних ділянок шляхом фальсифікації терміну дії Договорів, які зазначені в тексті пункту 7 Договорів та в реєстраційних документах, а також не здійснення орендної плати тривалий час у відповідності до п.п.9,10 Договорів.

Тому, необхідність вжиття саме запропонованих заходів з урахуванням заявлених позовних вимог призведе до забезпечення виконання судового рішення щодо повернення земельної ділянки позивачу та відшкодування заборгованості по орендній платі у разі задоволення позову.

Отже, наявність самого позову про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та відшкодування орендної плати, шляхом повернення цієї земельної ділянки позивачу можна вважати обгрунтованою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом встановлення заборони проводити будь-які сільськогосподарські роботи.

Подальше безпідставне використання земельних ділянок для подальшого ведення сільського господарських робіт та отримання доходів свідчать про те, що у разі не забезпечення позовних вимог: даним видом заборони, унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом внесення заборони користуватися та вчиняти будь які інші дії передбачені ст.37-1 ЗУ України відповідачу щодо наступних земельних ділянок: площею 1,12 га, розташованої в c.Cанківці Дністровського (Хотинського) району Чернівецької області,цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:003:0234; площею 1,49 га, розташованої в с. Санківці Дністровського (Хотинського) району Чернівецької області, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:002:0055.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.12.2021 року № 291984905 та № 291992093 власником земельних ділянок площею 1,115 га, кадастровий номер :03:003:0234 та площею 1,4894 га, кадастровий номер :03:002:0055 є ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.01.2022 року № 296704881 та № 296706130, вбачається, що наявні записи за № 45851148 та № 45852088 про інше речове право на земельні ділянки площею 1,115 га, кадастровий номер :03:003:0234 та площею 1,4894 га, кадастровий номер :03:002:0055, а саме: договори оренди землі від 11.11.2014 року № б/н в яких орендодавець ОСОБА_1 , орендар Фермерське господарство «Західагротранс».

Як вбачається з договорів оренди земельної ділянки від 11.11.2014 року в яких сторони ОСОБА_2 та Фермерське господарство «Західагротранс» дійшли згоди та підписали власноручними підписами договори оренди земельних ділянок, а саме: площею 1,115 га, кадастровий номер :03:003:0234 та площею 1,4894 га, кадастровий номер :03:002:0055 та строк дії договору 10 років.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 09.03.2015 року №34641257 та № 34640991 з яких вбачається, що земельні ділянки площею 1,115 га, кадастровий номер :03:003:0234 та площею 1,4894 га, кадастровий номер :03:002:0055, місце розташування земельних ділянок Чернівецька область Хотинський район с.Санківці, а саме: договори оренди землі від 11.11.2014 року № б/н в яких орендодавець ОСОБА_2 , орендар Фермерське господарство «Західагротранс» строк дії договору 35 років.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Цивільно-процесуальним кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, в тому числі і без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що суд має пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Першого протоколу про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення про подальшу неможливість виконання рішення суду. При цьому, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, позивач не чітко конкретизує та не обґрунтовує в прохальній частині заяви про забезпечення позову, який саме захід слід застосувати для забезпечення позову шляхом внесення заборони користуватися та вчиняти будь які інші дії передбачені ст. 37-1 ЗК України щодо земельних ділянок.

Також суд звертає увагу, що зазначені доводи, аргументи, пояснення позивача в забезпечені позову підлягають з`ясуванню, встановленню судом в судовому засіданні та вирішенні справи по суті.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Посилання позивача в заяві про забезпечення позову на вчинення відповідачем дій, спрямованих на безпідставне використання земельних ділянок шляхом фальсифікації терміну дії договору та не здійснення орендної плати не є достатньою підставою для її задоволення заяви про забезпечення доказу, оскільки зазначене підлягає з`ясуванню в судовому засіданні.

Суд приймає до уваги вимоги та предмет позову та відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі..

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України за розглядом зави про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, яка подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07.07.2022 року.

Суддя: