Справа № 367/3512/22
Провадження №4-с/367/66/2022
УХВАЛА

Іменем України

15.11.2022 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Третяк Я.М.,

за участю секретаря Люліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ірпені Київської області скаргу подану адвокатом Короленко Тарасом Леонідовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання вчинити певні дії щодо скасування арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 до Ірпінського міського суду Київської області надійшла скарга, подана адвокатом Короленком Тарасом Леонідовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання вчинити певні дії щодо скасування арешту з нерухомого майна, в якій просив суд визнати бездіяльність Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 при закінченні виконавчого провадження № 38174162 від 27.02.2014 у відповідності до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС; зобов`язати Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 номер запису про обтяження реєстраційний номер обтяження 3395871 (спеціальний розділ), зареєстроване 15.11.2013 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 38174162 від 08.11.2013 у виконавчому провадженні № 38174162.

Вимоги скарги мотивовані тим, що постановою Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 38174162 від 08.11.2013 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до листа вих. № 14581 від 07.09.2022 Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на заяву ОСОБА_1 про зняття арешту від 31.08.2022 повідомлено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень (ВП-спецрозділ) встановлено, що на виконанні перебував виконавчий лист №367/1345/13-ц від 21.05.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 132512,00 грн., яке закінчене 27.02.2014 у відповідності до п. 10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС. Надання інформації (копії документів) за виконавчими документами, які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершеними за період включно по 2017 рік, не вбачається можливим, зважаючи на закінчення терміну їх зберігання, що передбачений п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5.

Адвокатом Короленко Т.Л. зазначено, що виконавче провадження № 38174162, в рамках якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 закрите, підстави завершення виконавчого провадження № 38174162 в листі вих. № 14581 від 07.09.2022 року не повідомлені, у зв`язку з тим, що всі матеріали знищені за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим вважає, що дії державного виконавця є неправомірними, а постанова про арешт майна боржника є незаконною та підлягає скасуванню.

Вказує, що станом на 07.09.2022 згідно бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 на виконанні у відділ відсутні.

Наголошує, що з огляду на те, що державним виконавцем накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження та направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС, що змушує його звертатись за захистом свого права до суду із даною скаргою.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

З огляду на ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріли справи, дослідивши наявні у справі письмові докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, всебічно та об`єктивно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2013 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 38174162, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення 132512,00 грн.

31.08.2022 ОСОБА_1 подано до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заяву про зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця від 08.11.2013.

Листом від 07.09.2022 за № 14581 Ірпінським відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надано відповідь, з якої слідує, що на виконанні перебував виконавчий лист №367/1345/13-ц від 21.05.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 132512,00 грн., яке закінчене 27.02.2014 у відповідності до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням ВД за належністю до іншого відділу ДВС.

Зазначено, що надання інформації (копії документів) за виконавчими документами, які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершеними за період включно по 2017 рік, не вбачається можливим зважаючи на закінчення терміну їх зберігання, що передбачений п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 ( п.3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 № 470/7).

Так, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень ст.ст. 448-451 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скаржник вважає неправомірною бездіяльність суб`єкта оскарження, яка полягає у не скасуванні арешту, накладеного на майно боржника, під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд із цим, із матеріалів скарги вбачається, що постанова про закінчення виконавчого провадження суб`єктом оскарження була прийняття у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС та на підставі Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону від 02.02.2014.

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження) було передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

У свою чергу, судом враховується, що підстави зняття арешту з майна були регламентовані статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», аналіз змісту положень якої дає підстави для висновку, що арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду (ч. 5) або за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом (ч. 3).

Отже, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що дії державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) були правомірними, оскільки знімати арешт за нормативного регулювання на час вчинення державним виконавцем дій за фактичних обставин, встановлених судом, оскільки на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець діяв у межах та у спосіб, передбачений нормою ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV у редакції від 02.02.2014.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Керуючись нормами ст.ст. 1, 5, 18, 19, 40, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 450-452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката Короленка Тараса Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання вчинити певні дії щодо скасування арешту з нерухомого майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Я.М.Третяк