Справа № 201/8771/21
Провадження № 2/201/554/2022
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський проектно-конструкторський технологічний інститут», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Анісімов Вячеслав Едуардович) про визнання недійсними правочинів, визнання недійсною декларації про готовність об`єкта до експлуатації,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (далі УДАБК) про визнання недійсними правочинів, визнання недійсною декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визначивши третіми особами без самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Дніпровський проектно-конструкторський технологічний інститут», приватного нотаріуса Дніпровського МНО Анісімова В.Е. (а.с. 2 -15).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 03.09.2021р. відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі (а.с. 59 - 60).

Підготовче засідання у справи закрите 11.03.2022р. та справи призначена до розгляду у судовому засіданні (а.с. 185).

В обґрунтування позовних вимог до УДАБК про готовність об`єкта до експлуатації позивачка зазначила, що відчуження ОСОБА_2 і ОСОБА_3 домоволодіння стало можливим після того, як УДАБК (у період карантину) видано 06.05.2020р ОСОБА_2 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (домоволодіння із недобудованою будівлею площею 229,1 кв.м з усіма спорудами, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ). Позивачка, посилаючись на норми ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України, просила визнати недійсною декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, видану УДАБЕ 06.05.2020р.

Відповідач - УДАБК позовні вимоги не визнав, надавши 02.11.2021р. відзив на позовну заяву (а.с. 87-90).

Розглянувши вимоги позивачки до УДАБК про визнання недійсною декларації про готовність об`єкта до експлуатації, суд вважає, що означені вимоги не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства і провадження по справі у цій частині підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено у ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Для публічно-правового спору характерний особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Як визначено у п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Таким чином, вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі залежить від характеру спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно з ч. 5 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності"», органи державного архітектурно-будівельного контролю здійснюють контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт.

Як визначено в ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

В процесі такого контролю відповідні органи наділені повноваженнями, зокрема, реєструвати або повертати на доопрацювання декларацію про початок будівельних робіт (стаття 36 Закону, в редакції, чинній станом на початок будівництва), реєструвати або повертати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (стаття 39 Закону).

Відповідно до Положення про управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 23.05.2018 року № 33/32, до основних завдань та функцій управління належить виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності, а також проведення перевірок відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються під час будівництва об`єктів, вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням.

Отже, Управління здійснює перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, що означає обов`язковість прийнятих за результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, відтак, й публічно-правову природу таких правовідносин.

Аналізуючи викладене, УДАБК є суб`єктом владних повноважень, оскільки виконує делеговані повноваження із здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У позовній заяві позивачі просять визнати недійсною декларацію про готовність об`єкта до експлуатації зареєстровану УДАБК.

Отже, спір виник з публічних правовідносин в яких УДАБК є суб`єктом владних повноважень, що здійснює державний контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, тобто спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

За таких обставин, вимоги щодо реєстрації декларації мають подаватися окружного адміністративного суду в порядку передбаченому КАС України.

Підтвердженням цього також є й те, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2022р. відкрито провадження в адміністративній справі № 160/6738/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Предметом спору є визнати протиправними дії УДАБК щодо реєстрації 06.05.2020р. за № 83, поданої ОСОБА_3 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Житловий будинок літ. «И-2», ґанок літ. «и», гараж літ. «Л», гараж літ. «К» за адресою: АДРЕСА_2 », код державного класифікатора 1110.3;

скасування реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Житловий будинок літ. «И-2 », ґанок літ. «и», гараж літ. «Л», гараж літ. «К» за адресою: АДРЕСА_2 », код державного класифікатора 1110.3, здійснену 06 травня 2020 року Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради за № 83;

стягнути з Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу.

Враховуючи викладене, вказаний спір - щодо оскарження декларації про готовність об`єкта до експлуатації не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Питання про повернення судового збору в сумі 908,00 грн. за вказані вимоги можуть бути вирішені окремою ухвалою суду на підставі клопотання у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі у частині вимог ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання недійсною декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 06 травня 2020 року за № 83 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 24 червня 2022 року

Суддя Наумова О.С.