КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 760/27318/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3275/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

05 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Стешенко М.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеремета Олександра Вікторовича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,-

В С ТА Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеремета О.В., посилаючись в обгрунитування скарги на те, що на виконанні у Шевченківському РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 47253082 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з неї на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 1604362 гривні 93 копійки.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеремета О.В. від 28 серпня 2018 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника.

09 грудня 2018 року ОСОБА_1 надійшов лист з АТ КБ «ПриватБанк», з якого вбачається, що банк змушений призупинити операції по її рахунку згідно з постановою державного виконавця про арешт коштів боржника від 14 листопада 2018 року.

Зазначає, що рахунок у АТ КБ «ПриватБанк», на який накладено арешт, відкритий для отримання заробітної плати.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року визнано дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 14 листопада 2018 року в частині накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , які отримуються нею на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», як заробітна плата від ТОВ «Київміськдовідка - Афіша» неправомірними, а також зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві вжити дій щодо скасування постанови про арешт коштів боржника від 14 листопада 2018 року.

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 повторно надійшов лист з АТ КБ «ПриватБанк», з якого вбачається, що банк змушений призупинити операції по її рахунку згідно з постановою державного виконавця про арешт коштів боржника від 17 листопада 2020 року.

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 подано до канцелярії відділу лист стосовно того, що рахунок, на який накладено арешт, є зарплатним.

Вважає постанову незаконною та такою, що порушує її права.

Вказувала, що відповідно до постанови старшого державного виконавця від 28 серпня 2018 року бухгалтерія ТОВ «Київміськдовідка - Афіша» проводить відрахування з її заробітної плати в розмірі 20 % в рахунок погашення боргу.

У зв`язку із викладеним просила визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеремета О.В. щодо списання коштів з зарплатного рахунку на підставі платіжної вимоги, яка надійшла до установи банку 01 грудня 2020 року неправомірними.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеремета О.В. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 17 листопада 2020 року в частині накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , які отримуються нею на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», як заробітна плата від ТОВ «Київміськдовідка - Афіша» неправомірними.

Не погоджуючись із ухвалою суду, Нещадим І.С. в інтересах Шевченківського РВ ДВСу м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі вважаючи, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано фактичні обставини справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 листопада 2020 року накладено арешт на грошові кошти боржника на рахунках у банках.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 11 грудня 2018 року, ОСОБА_1 отримує на картку № НОМЕР_1 заробітну плату від ТОВ «Київміськдовідка - Афіша» (а.с. 16).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 18 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку № НОМЕР_2 , на яку отримує зарплатні виплати (а.с. 22).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк», на який останній нараховується заробітна плата, не відповідає вимогам закону.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Виходячи зі змісту ст.451 ЦПК України, скарга підлягає задоволенню лише при встановленні, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця прийняті або вчинені не у відповідності до вимог закону, поза межами повноважень суб`єкта оскарження, і права чи свободи заявника були порушені.

За змістом ст. ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби ( державних виконавців), та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів .

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець має право, зокрема накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (ч.7 ст. 18 цього Закону).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника). Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України Про електроенергетику, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України Про теплопостачання, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України Про теплопостачання , статті 18-1 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення , на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки , на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»,не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України Про виконавче провадження встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України Про виконавче провадження повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов'язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України Про виконавче провадження .

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України Про виконавче провадження ).

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19-ц, від 08 жовтня 2020 року у справі №755/14912/19, від 24 лютого 2021 року №756/1927/15-ц.

З наведених обставин справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 листопада 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в банківських установах на ім'я ОСОБА_1 , зокрема, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ ПриватБанк , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

По вказаному рахунку має місце зарахування заробітної плати скаржника, однак даних про те, що цей рахунок має спеціальний режим, матеріали справи не містять.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем звернуто стягнення і на заробітну плату, з врахуванням обмежень у 20% визначених Законом України «Про виконавче провадження», а тому банківською установою має бути проведене виконання з урахуванням цих двох постанов.

Із змісту постанови державного виконавця Шевченківського районноговідділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 листопада 2020 року про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки, звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ КБ «ПриватБанк», на якого нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов'язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на картковий рахунок № НОМЕР_1 виконав. Зазначене свідчить про те, що банк не визнавцей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Крім того, як вбачається з руху коштів по рахунку, на зазначений рахунок ОСОБА_1 окрім заробітної плати надходили інші кошти, в тому числі від фізичних осіб.

За таких обставин, вказаний рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на яких заборонено. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втрачають свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набувають статусу вкладу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано, що зазначений рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання, кошти, які знаходяться на вказаному рахунку стали власністю ОСОБА_1 та набули статусу вкладу.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про скасування арешту на грошові кошти, що містяться на банківському рахунку, відкритому в АТ «ПриватБанк» для отримання заробітної плати.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи.

За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт рахунку боржника не унеможливлює отримання нею заробітної плати, оскільки за її заявою заробітна плата може бути видана готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому висновок суду про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує її право на отримання заробітної плати є необґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, та скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеремета Олександра Вікторовича - задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року - скасувати, прийняти нову постанову наступного змісту.

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеремета Олександра Вікторовича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 05 липня 2022 року.

Головуючий

Судді