Справа №536/898/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Даніліної Ж.О., за участю секретаря судового засідання Таран І.О., за участю позивача ОСОБА_1 , представників відповідача Конрадій М.В., Дятлової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про визнання незаконними відклчення електропостачання та стягнення компенсації за невірно виставлені рахунки ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про визнання незаконним відключення електропостачання.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про виклик в судове засідання у якості свідків ОСОБА_2 , який обіймає посаду начальника Велико-Кохнівської філії АТ «Полтаваобленерго», а також ОСОБА_3 , який обіймає посаду голови правління АТ «Полтаваобленерго». Крім того, позивач просить суд застосувати до вказаних осіб примусовий привід в судове засідання, а також застосувати до них заходи процесуального примусу за невиконання рішення суду. Таку необхідність позивач обгрунтував тим, що він має бажання поставити питання в судовому засіданні особисто вказаним посадовим особам та вважає, що саме вказані особи уповноважені на представництво АТ «Полтаваобленерго» як юридичної особи відповідача у суді.

Представники відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотань позивача, посилаючись на їх безпідставність.

Вислухавши позивача ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Щодо клопотання позивача у частині про виклик в судове засідання у якості свідків начальника Велико-Кохнівської філії АТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_2 та голови правління АТ «Полтаваобленерго» Стройного Р.В. суд зазначає наступне.

Відповідно до положень чч. 1, 2, 3 статті 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Дана справа розглядається у порядку загального позовного провадження, при цьому, як вбачається з матеріалів справи, у підготовчому судовому засіданні після роз`яснення прав, позивачем не було заявлено клопотання про виклик у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та в судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивач не обгрунтував неможливість заявлення такого клопотання під час підготовчого судового засідання. Окрім того, при заявленні такого клопотання позивач не вказав які саме обставини щодо предмету спору у даній справі можуть повідомити вказані особи.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик свідків в судове засідання.

Щодо застосування заходів процесуального примусу, у тому числі примусового приводу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Частиною 1 статті 147 ЦПК України передбачено, що належно викликаний свідок, який без поважних причин не з`явився на судове засідання або не повідомив про причини неявки, може бути підданий приводу через відповідні органи Національної поліції України з відшкодуванням у дохід держави витрат на його здійснення.

Враховуючи викладені вище положення цивільного процесуального законодавства, з урахуванням того, що судом не викликались в судове засідання у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відсутні будь-які законні підстави для застосування щодо вказаних осіб примусового приводу в судове засідання.

Відповідно до частини 1 статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Отже, підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу в порядку процесуального примусу є факт недобросовісного виконання процесуальних обов`язків учасником судового процесу, ухилення, тобто уникнення, ігнорування вчинення дій, покладених судом без поважних причин, зловживання процесуальними правами, що має певну мету перешкоджання судочинству, та умисне, без поважних причин, неподання доказів або повідомлення про неможливість їх подання.

Однак в судовому засіданні не знайшли підтвердження будь-які факти, що можуть бути підставою для застосування заходу процесуального примусу у порядку статті 148 ЦПК України відносно начальника Велико-Кохнівської філії АТ «Полтаваобленерго» Чечеля О.В. та голови правління АТ «Полтаваобленерго» Стройного Р.В.

Стосовно тверджень позивача про наявність обов`язку зазначених посадових осіб особисто бути присутніми у судовому засіданні під час розгляду спорів за участю АТ «Полтаваобленерго», суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Одночасно, частиною 3 статті 58 ЦПК України унормовано альтернативні способи участі юридичної особи у цивільній справі, а саме: самопредставництво юридичної особи (юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)) або через представника.

У даній справі відповідач юридична особа АТ «Полтаваобленерго» бере участь у розгляді справи через свого представника, явку якого забезпечено в судове засідання належним чином, тому не може вважатись процесуальним порушенням особиста неявка керівника юридичної особи до судового засідання.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотань позивача в цій частині у зв`язку з їх безпідставністю.

Керуючись статтями 91, 143, 144, 147, 189 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про примусовий привід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2022 року.

СуддяЖ. О. Даніліна