Справа № 199/8242/21
(2-др/199/20/22)
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника позивача адвоката Казанцева Станіслава В`ячеславовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Представник позивача адвокат Циганок Р.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу).
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).
Судове рішення набрало законної сили 24.01.2022 р.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Втім, вказане вище судове рішення не мітить зазначення про розподіл судових витрат, які пов`язані з витратами позивача на професійну правничу допомогу.
При зверненні до суду із вказаним позовом (а.с. 4) позивач повідомив про фактичні витрати на професійну правничу допомогу, які ним фактично понесені (10 000,00 грн.), а також про те, що 5 000,00 грн. ним буде сплачено до 31.10.2021 р., і в подальшому позивач очікує понести додаткові витрати на професійну правничу допомогу по факту вирішення цієї справи у вигляді оплати гонорару адвоката в розмірі 20 000,00 грн.
На підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги та понесення позивачем таких витрат суду було надано:
-свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до якого адвокат Казанцев С.В. має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 22.01.2018 р. №87 (а.с. 10);
-договір про надання правової допомоги від 05.10.2021 р. (а.с. 11);
-специфікація №1 до договору про надання правової допомоги №339 від 05.10.2021 р. (а.с. 12);
-калькуляція №1 до специфікації №1 до договору про надання правової допомоги №339 від 05.10.2021 р. (а.с. 13);
-прибутковий касовий ордер №02 від 06.10.2021 р. про сплату 10 000,00 грн. (а.с. 14);
Як встановлено судом на підставі відповідного договору про надання правової допомоги від 05.10.2021 р., сторони за ним погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої цим договором, встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін (п. 1 розділу 3 договору).
Розмір гонорару адвокатського бюро визначається сторонами у специфікації, яка є невід`ємним додатком цього договору. На вимогу клієнта адвокатським бюро складається детальний розрахунок (калькуляція) вартості послуг за кожною специфікацією (п. 2 розділу 3 договору).
Згідно із специфікацією №1 до договору про надання правової допомоги №339 від 05.10.2021 р. (а.с. 12), яка підписана з одного боку позивачем та з іншого боку від імені адвокатського бюро Станіслава Казанцева «ДЖАСТІС» Гусак А.І., вартість послуг, зазначених в п. 1 специфікації, складає 15 000,00 грн., які сплачуються клієнтом в наступному порядку:
-10 000,00 грн. сплачується клієнтом протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту укладання цієї специфікації;
-5 000,00 грн. сплачуються клієнтом в строк до 31 жовтня 2021 року.
Відповідно до п. 3 Специфікації по факту надання послуг клієнт оплачує гонорар, який складає 20 000,00 грн. Гонорар сплачується клієнтом протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили рішенням суду у справі, в якій надаються послуги за цим договором. Розмір гонорару, зазначеного в цьому пункті, не включає в себе розмір вартості послуг, зазначених в п. 2 цієї специфікації.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Зазначений обов`язок з боку позивача виконаний не в повному обсязі: суду надані докази на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в розмірі 10 000,00 грн. (а.с. 14).
Як встановлено судом та зазначено вище в даному рішенні, відповідно до п. 3 Специфікації по факту надання послуг клієнт оплачує гонорар, який складає 20 000,00 грн. Гонорар сплачується клієнтом протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили рішенням суду у справі, в якій надаються послуги за цим договором. Розмір гонорару, зазначеного в цьому пункті, не включає в себе розмір вартості послуг, зазначених в п. 2 цієї специфікації.
Судове рішення набрало законної сили 24.01.2022 р.
Докази про сплату позивачем гонорару адвоката (гонорару успіху) в розмірі 20 000,00 грн. протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили рішенням суду не надані, що дає суду підстави для висновку про фактичну відсутність у позивача таких витрат.
Покладення на відповідача витрат, пов`язаних із розглядом справи, за умови непонесення таких витрат позивачем, унеможливлено.
Відтак, що стосується документально підтверджених витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. (а.с. 14) то, враховуючи, що витрати на професійну правову допомогу позивачем документально підтверджені, такі витрати є співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, та позов задоволений повністю, для суду наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 10 000 грн. 00 коп.
Керуючись . 3 ч. 1 та ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача адвоката Казанцева Станіслава В`ячеславовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.
Доповнити резолютивну частину рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2021 р. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, абзацом наступного змісту:
Додаткове судове рішення складене та підписане 08.07.2022 р.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя В.В.Спаї