07.11.2022
Справа № 331/3878/22
Провадження № 2-н/331/173/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 3773 грн. 97 коп.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За правилами п.п. 3), 4) ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового збору додаються зокрема: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно до п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 року, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання.

Фактом укладення цього Договору є включення постачальником споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку.

Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявник не надав суду заяву-приєднання, яка була подана боржником. Доданий же до заяви Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам не підписаний ані заявником, ані боржником.

Слід також зазначити, що із змісту довідки, яка долучена заявником до заяви, вбачається, що заявник підтверджує про приєднання боржника ОСОБА_1 до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам з відкриттям особового рахунку № НОМЕР_1 , шляхом здійснення оплати за спожитий природний газ в сумі 3377 грн. 61 коп. в період 01.05.2019 року по 30.04.2022 року, після набрання чинності Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року. В той же час, заявником не долучено до заяви про видачу судового наказу квитанції про сплату боржником за спожитий природний газ. Зазначена вище оплата не відображена і у довідці щодо фінансового стану (довідка розрахунку боргу), у графі «Сплачено», яку долучено заявником до заяви.

Отже, заявником не додано до заяви про видачу судового наказу документи, які, в розумінні положень п.п. 3), 4) ч. 3 ст. 163 ЦПК України, підтверджують обґрунтованість вимог заявника відносно боржника.

Крім того, згідно роз`яснень пункту 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника.

Також, відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно пункту 1) ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заявником не додано до заяви про видачу судового наказу документи, які б підтверджували право заявника на стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ, а також не долучено доказів на підтвердження безспірності заборгованості, приходжу до висновку, що заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О.Яцун