Справа № 464/6290/22
пр.№ 2-о/464/229/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Чорна С.З.,

за участі секретаря судового засідання Гринюк Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представник заінтересованих осіб - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 20.12.2022 звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису щодо заінтересованих осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_6 строком на шість місяців, із визначенням таких заходів тимчасового обмеження прав: зобов`язатии ОСОБА_3 усунути перешкоди постраждалим особам, ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_7 у користуванні рухомим майном, що є особистою приватною власністю заявниці та її дітей, та які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання доступу до цієї квартири через передачу ключів від її вхідних дверей. Заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_6 наближатися на відстань менше 300 м: до місця проживання постраждалих осіб, ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 ; до місця навчання постраждалої дитини, малолітньої ОСОБА_7 за адресою: Середня загальноосвітня школа № 90, м. Львів, вул. Антоненка-Давидовича, буд. 2.; до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", АДРЕСА_3 . Заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами, ОСОБА_1 та малолітньою ОСОБА_7 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви покликається на те, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 з 8 жовтня 2003 року. У шлюбі у нас народилися двоє спільних дітей: повнолітній ОСОБА_8 та малолітня ОСОБА_7 ЇЇ чоловік, ОСОБА_3 , вчиняє щодо неї, та дітей домашнє насильство протягом тривалого часу. Нещодавно насильство щодо неї почала вчиняти також мати чоловіка, ОСОБА_6 , Так, упродовж більше двох років ОСОБА_3 вчиняє такі види насильства щодо неї та дітей: фізичне: неодноразово вдаряв, зокрема, розбив їй носа, завдавав синці на руках та по спині, підбив око, викликавши крововилив, стягував за ногу з ліжка, штовхав на землі. Також ОСОБА_3 неодноразово бив сина, який цього року досяг повноліття (зокрема, по обличчі та шиї, давив своєю головою об його голову), міг відштовхнути малолітню доньку. Психологічне: принижує, ображає, обзиває та залякує мене, заважає спати вночі (зокрема, був випадок, коли він п`ять разів виливав кашу, яку вона варила доньці, не даючи приготувати сніданок), погрожує розправою та переслідує її на роботі і доньку біля школи. Економічне: не допускає її до речей та документів, які залишилися у квартирі, де вони проживали з чоловіком ( ОСОБА_3 змінив замки до квартири). Що стосується свекрухи ОСОБА_6 , то останнім часом вона почала ображати її та принижувати, зокрема у публічних місцях. Так, 30 листопада 2022 року ОСОБА_6 прийшла на її робоче місце у магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_3 ), почала шарпати за руку, голосно кричати на весь магазин та принижувати її гідність у присутності працівників та відвідувачів магазину. Ця подія зафіксована на камери відеоспостереження у магазині, і з цього приводу вона написала заяву у поліцію. Насильство ОСОБА_3 відбувається на очах дітей. Останній не зважає, що така його поведінка насамперед шкодить здоров`ю, нормальному розвитку малолітньої ОСОБА_9 , є для неї травмівною та вселяє у дівчинку почуття страху і беззахисності. 3 листопада 2022 року близько 21:00 год. чоловік стягнув її з ліжка з ногу та сильно вдарив нашого сина, який заступився за неї, по шиї. Щоб захистити її та дітей від домашнього насильства, вона з дітьми пішла до своїх батьків, які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_3 йшов за ними, у батьків вдома продовжував кричати та ображати її та її батьків. У ніч з 3 на 4 листопада 2022 року ОСОБА_3 було видано терміновий заборонний припис на 9 діб із зобов`язанням залишити наше спільне місце проживання та забороною перебувати там чи контактувати зі мною як з постраждалою особою. Насильницька поведінка ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджена належними доказами, ставить під загрозу життя та безпеку її, та їхніх дітей, суперечить інтересам, що мають істотне значення. Тому вона вирішила звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Видача такого припису - наразі єдиний дієвий спосіб захистити її і малолітню дитину від насильства з боку кривдників.

Ухвалою від 20.12.2022 прийнято дану заяву до розгляду та призначено судовий розгляд такої.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник заяву підтримали з підстав, що наведені в такій, просили заяву задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні надав пояснення про те, що він не вчиняв жодного домашнього насильства в сім`ї. У них з дружиною виникають побутові конфліктні ситуації, він бажає зберегти сім`ю. А конфлікт, який відбувся 03.11.2022 стався через те, що дружина прийшла додому в стані алкогольного сп`яніння.

Представник заінтересованих осіб у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не вчиняли жодного домашнього насильства щодо заявника та дітей.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у сторін народились двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серій НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Відповідно до відомостей з реєстру Львівської міської територіальної громади ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак, відповідно до розписки сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , останні з 04.11.2022 проживають за адресою АДРЕСА_2 .

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 виникали конфлікти, з приводу чого ОСОБА_1 зверталась у правоохоронні органи із відповідними заявами.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильств у незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб , зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24 та п. 1 ч. 1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

На підтвердження обґрунтування своїх вимог, заявником до поданої заяви надано такі докази:

- терміновий заборонений припис стосовно кривдника ОСОБА_3 винесений 04.11.2022 інспектором ВП№2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області;

- консультативний висновок психолога від 22.11.2022, згідно якого практичним психологом ОСОБА_12 рекомендовано забезпечити доньці ОСОБА_13 спокійні, адекватні умови проживання. Не травмувати дитину постійними сварками, убезпечити її від різних форм насилля.;

- заяву ОСОБА_1 адресовану в Сихівський ВП у Львівській області в якій просить прийняти міри до її свекрухи ОСОБА_6 , яка прийшла до неї на роботу та почала без причин почала шарпати за руку, ображати, кричати на весь магазин, принижувала честь і гідність її та грубо порушила громадський порядок в магазині;

- відповідь ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо розгляду звернень ОСОБА_1 ;

- заяву про вчинення домашнього насильства від 20.12.2022, відповідно до якої просить притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ст.173-2 КУпАП.;

- флеш накопичувач на якому знаходиться відеозапис.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він є сином заявниці та заінтересованої особи, показав, що його батько застосовував до нього та його матері фізичне та психологічне насильство.

Допитай у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що вона є хрещеною матір`ю сина заявниці та заінтересованої особи ОСОБА_15 . ОСОБА_16 та ОСОБА_17 знає, як зразкову сім`ю, жодних конфліктів у них не було. Ствердила, що ОСОБА_17 жодного домашнього насильства по відношенню до дружини та дітей не вчиняв.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або) заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

У Постанові Верховного суду від 06.02.2020 року у справі № 753/8626/19, якою відмовлено у застосуванні обмежувального припису, міститься правовий висновок, згідно з яким під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають установлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства в будь-якому його прояві. Правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що сам факт неодноразового звернення до різних органів із підстав учинення щодо неї психологічного та фізичного домашнього насильства не підтверджує факту вчинення домашнього психологічного насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заявницею ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що після видачі термінового забороненого припису стосовно ОСОБА_3 , останній продовжував систематично вчиняти стосовно неї домашнє насильство, у зв`язку з чим існують обґрунтовані ризики застосування заінтересованою особою насильства у будь-якому його прояві, що є її процесуальним обов`язком у силу положень статей 12,81 ЦПК України.

Також, заявницею ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 , систематично вчиняє стосовно неї домашнє насильство.

Тимчасове обмеження прав ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з метою забезпечення безпеки постраждалої особи, шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є непропорційним заходом втручання у права та свободи особи. В даному випадку відсутній високий рівень ризику повторного вчинення домашнього насильства, надані докази по справі не підтверджують систематичну протиправну поведінку ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що обмеження прав та покладення обов`язків на ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , про які зазначено заявницею у заяві про видачу обмежувального припису, є неспівмірними та не можуть застосовуватися судом за даних фактичних обставин справи.

Крім того, заявником ставиться вимога, щодо зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні рухомим майном, однак суд зазначає, що така вимога в порядку окремого провадження не може бути розглянута, а тому заявнику слід звернутися в порядку позовного провадження з вимогою про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для видачі обмежувального припису.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265, 293, 350-1 - 350-8 ЦПК України,суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрвоаний за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя С.З. Чорна