Справа № 189/50/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.06.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на підставі договору №67 про надання правової допомоги від 10.08.2021 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна про усунення від права на спадкування,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , про що в книзі реєстрації смертей 11.05.2021 року зроблено відповідний запис за №675 та видано 11.05.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , крім іншого, складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4.819 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, Олександрівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:1491. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - як його дружина.Окрім позивачки, відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є рідні доньки ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .До моменту смерті її чоловік ОСОБА_5 постійно хворів, у зв`язку з чим неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні та постійно потребував сторонньої допомоги, фактично перебував у безпорадному стані. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жодної допомоги чи участі у лікуванні ОСОБА_5 не приймали, чим фактично ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві. Після його смерті усі витрати, пов`язані з похованням також були здійснені за рахунок позивачки. У зв`язку з чим, позивачка просить усунути ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ньому. Просив позов задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім того зазначили, що ОСОБА_5 залишив їх ще малолітніми без фінансової підтримки та батьківської турботи. Коли хворіли, він не згадував про них. При житті ОСОБА_5 проживав в достатку, матеріально їм не допомагав. Коли захворів, вони навідували його і вдома і в лікарні. Вважать, що вони приділили уваги батькові не менше, ніж він їм. Рішення просили винести на розсуд суду.

Третя особа: Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є сестрою ОСОБА_1 суду показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одружились у 2003 році. Спільних дітей у них не було. Від першого шлюбу ОСОБА_5 мав двох доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При житті ОСОБА_5 часто хворів, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, переніс інсульт та постійно потребував сторонньої допомоги, однак його доньки до нього не приходили, батьком не цікавилися, не надавали йому допомогу. Доглядом за ОСОБА_5 займалась позивачка, матеріальну допомогу на лікування ОСОБА_5 також надавала донька позивачки. ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані. Одного разу приїздила його донька ОСОБА_4 , тоді приїздила швидка медична допомога, лікар надала список ліків, які потрібно було придбати для лікування ОСОБА_5 , ОСОБА_4 віддала список позивачкі, самостійно ліки купувати відмовилась. Після смерті ОСОБА_5 , його доньки не були на похованні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є сестрою ОСОБА_1 суду показала, що доньки померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ніякої участі у лікуванні останнього не приймали, будь - якої допомоги, коли ОСОБА_5 потребував постійного догляду, не надавали. Вона з сестрою сиділа біля ОСОБА_5 коли він перебував у безпорадному стані. Одного разу до нього приїздила ОСОБА_4 , однак ліки купувати відмовилась. Підтверджує, що до моменту смерті ОСОБА_5 постійно хворів та потребував сторонньої допомоги, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жодної допомоги чи участі у лікуванні ОСОБА_5 не приймали. У похованні ОСОБА_5 також участі не приймали, усі витрати були здійснені за рахунок позивачки.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, покази свідків, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 одружились 15 листопада 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 4).

З копії довідки №908 від 25.06.2010 року видно, що ОСОБА_5 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Покровському районі та отримував пенсію по інвалідності (3 гр. загальне захворювання) з 21.02.2007 року (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 11.05.2021 року, актовий запис №675 (а.с. 6).

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №45 від 08.05.2021 року, смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок гострої серцево - судинної недостатності; атеросклеротичної серцево - судинної хвороби (а.с. 7).

Як вбачається з копії акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї ОСОБА_8 від 09.08.2021 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 дійсно з 1990 року проживали разом. Діти (доньки) ОСОБА_5 не приймали участі в житті свого батька, матеріальної допомоги на лікування не надавали. На похоронах батька присутніми не були, але батько завжди допомагав донькам матеріально (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30 жовтня 1998 року, власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 (а.с. 9).

Також, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий №:01:001:1491, яка розташована на території Олександрівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю, серії II-ДП №016423 від 02.02.2001 року (а.с. 10).

Крім того, судом встановлено, що при житті ОСОБА_5 постійно хворів, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками з історій хвороби та медичних документів (а.с. 11,12,13,14,15,16,17,18,19,20,21,22,23,24,25,26-29).

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч. 3 статті 1224 Цивільного кодексу України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітті діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Виходячи з наведеного, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів, у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від спадкування.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 752/12158/14-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 25 березня 2019 року по справі № 766/810/17, від 11 лютого 2019 року по справі № 756/11676/16-ц.

Судом встановлено, що до моменту смерті ОСОБА_5 постійно хворів, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, мав потребу у сторонньому нагляді та догляді, отже фактично перебував у безпорадному стані.

З огляду на викладене, доводи позовної заяви про те, що відповідачі мають бути усунені від права на спадкування за законом, оскільки за життя спадкодавиці не турбувалися про нього, не підтримували його матеріально, фактично ухилилась від виконання свого обов`язку, як доньки, щодо його утримання та надання йому допомоги, є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи, підстави, з якими закон пов`язує можливість усунення відповідачів від спадкування щодо майна спадкодавця, знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,12,13,76-81,89,141,263-265,суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна про усунення від права на спадкування - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.06.2022 року.

Суддя: О.С. Степанова

27.06.2022