Єдиний унікальний № 371/1221/22
Номер провадження № 2/371/624/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Каневського В. О.,

за участю секретаря судового засідання Семерей Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися із позовом до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження про те, що належну йому частку в статутному фонді та корпоративні права в товаристві з обмеженою відповідальністю «Валентина» заповідає ОСОБА_2 , а належний йому житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 в рівних частках. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на вказаний будинок, позивачам було відмовлено з огляду на відсутність правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок. За життя спадкодавець не оформив первісну реєстрацію права власності на будинок. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, бо власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів позивачі не можуть. У зв`язку з цим позивачі просили: визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 право спільної часткової власності по 1/3 частині кожному на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивачів ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Миронівської міської ради Обухівського району Київської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Суд встановив, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області від 12.12.2007 (а. с. 18).

За заповітом, посвідченого державним нотаріусом Миронівської державної нотаріальної контори Шепітко В. В. від 12.05.2003, ОСОБА_4 заповідав належну йому частку в статутному фонді та корпоративні права в товаристві з обмеженою відповідальністю «Валентина» заповідає ОСОБА_2 , а належний йому житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 заповідав ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 в рівних частках (а. с. 21).

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 29.01.2022, виданого повторно, ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_8 (а. с. 20).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

З повідомлення державного нотаріуса Миронівської державної нотаріальної контори Київської області від 11.11.2022 за вих. №437/02-14, 472/02-14, 474/02-14 слідує, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачам відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу належності такого будинку померлому (а. с. 47-49).

З відповіді КП КОР «Київське обласне БТІ» за вих. №1916 від 26.09.2022 слідує, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 не зареєстроване (а. с. 22).

Вирішуючи питання про належність на праві власності спадкодавцю вказаного житлового будинку, суд керувався наступним.

Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачає обов`язкової реєстрації таких прав.

Право власності на збудоване до набрання чинності зазначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що до збудованих до 05 серпня 1992 року житлових будинків, закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, а документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12 та поставі Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц.

У підтвердження права власності померлого ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , надано:

-Будинкову книгу для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_3 , де господарем значиться ОСОБА_9 (а. с. 28-31);

-Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від лютого місяця 1959 року, за яким ОСОБА_4 виконком Старченської рай Ради депутатів трудящих надав у безстрокове користування земельну ділянку під АДРЕСА_3 , загальною площею 800 кв. метрів для побудови будинку (а. с. 33-35);

-Затверджений генеральний план садиби, розташованої за адресою: по АДРЕСА_1 , де забудовником значиться ОСОБА_4 (а. с. 36-39);

-Акт від 13.05.1958, за яким ОСОБА_9 виділено в натурі земельну ділянку під АДРЕСА_3 , загальною площею 800 кв. метрів для побудови будинку (а. с. 40);

-Виписку з рішення виконавчого комітету Старченківської районної Ради депутатів трудящих №72 від 16.03.1962, за якою продовжено чинність рішення Райвиконкому від 16.05.1958 про наділ присадибної ділянки ОСОБА_4 та продовжено термін будівництва до 31.12.1963 (а. с. 41);

-Витяг із протоколу засідання виконавчого комітету Старченківської районної Ради депутатів трудящих №9 від 16.05.1958, за яким ухвалили наділити ОСОБА_9 земельну ділянку розміром 800 кв. метрів в АДРЕСА_3 під будівництво будинку (а. с. 42);

-Рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради Народних депутатів №9 від 31.01.94, за яким надано ОСОБА_4 для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку в розмірі 0,093 га по АДРЕСА_1 (а. с. 43);

-Платіжні повідомлення №1439 від 17.01.1970, №72 від 10.01.1967 за якими ОСОБА_4 , що проживає по АДРЕСА_1 сплатив податок з будівель та земельну ренту (а. с. 44);

-Страхове свідоцтво від 28.07.1998, за яким ОСОБА_4 застрахував житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 45);

-Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за яким рік спорудження житлового будинку та господарських будівель 1983 рік (а. с. 23-27).

Отже, завершений будівництвом у 1983 році спірний спадковий будинок відповідно до його технічної документації є спадковим майном позивачів, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину і не відмовились від неї, що підтверджується копією спадкової справи (а. с. 74-114). На час будівництва та завершення будівництва спірного житлового будинку до 05 серпня 1992 року, реєстрація права власності на нього не вимагалась, а згідно з діючим Порядком, де належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його основної технічної інвентаризації, і виданий у подальшому на ім`я спадкодавця за результатами його поточної технічної інвентаризації.

Отже суд встановив, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , даний будинок входить в спадкову масу після його смерті, та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, що позбавляє позивачів права успадкувати будинок, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 200, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_6 ) до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області (місцезнаходження: 08801, вул. Соборності, 48 м. Миронівка обухівського району Київської області) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1/3 частини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1/3 частини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1/3 частини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя В. О. Каневський