У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 грудня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Ужгородської районної державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

14.12.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначивши відповідачем Ужгородську районну державну нотаріальну контору, в якому просить скасувати заборону (архівний запис), яка зареєстрована 17.10.2006 11:26:53 Ужгородською районною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі повідомлення б/н від 20.11.1980 Ужгородської райсільгосп техніки.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України регламентовано вимоги, які повинна містити позовна заява, зокрема 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте дана позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, всупереч п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем заявлено позовні вимоги до реєстратора Ужгородської районної державної нотаріальної контори, при цьому, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №305061449 від 15.07.2022, підставою обтяження є повідомлення б/н від 20.11.1980 Ужгородської рай сільгосптехніки.

В означеному контексті, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони позивача на нижчевказані правові висновки Великої Палати Верховного суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Окрім того слід зазначити, що в порушенні п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не підтверджені відповідними доказами. Так, в прохальній частині позову міститься клопотання про витребування від Закарпатського обласного державного нотаріального архіву документів, які слугували підставою для реєстрації відповідного обтяження. В обґрунтування заявленого позивач посилається на те, що він звертався до вказаної установи, однак остання не надала запитувані документи.

З огляду на вказане суд зауважує, що відповідно до ст. 84 ЦПК України, суд вправі витребувати докази за клопотанням учасника справи. Однак п. 4 ч. 2 означеної статті регламентовано, що у такому клопотанні повинно бути зазначено: вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Натомість всупереч вказаному положенню Закону на підтвердження не надання державним нотаріальним архівом витребуваних документів до позовної заяви додано лист-відповідь, адресований адвокату Ламбруху О.С., в якому зауважено, що запитувана інформація може бути надана представнику після встановлення особи та перевірки чинності довіреності.

Відтак, суд вважає, що в означеному аспекті сторона позивача намагається перенести тягар належного оформлення позовної заяви на суд в частині підтвердження позовних вимог відповідними доказами.

В порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору за вказані вище вимоги у встановленому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак суд констатує, що позивачу слід сплатити (доплатити) судовий збір в сумі 992, 40 грн. на рахунок одержувача UA0007493, так як такий призначений для зарахування судового збору за пред`явлення позовів та ін. до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши стороні позивача строк для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність з вищевикладеним. З метою виправлення недоліків позивачу необхідно заявити позовну вимогу до належного відповідача, або ж надати суду відповідне обґрунтування пред`явлення позову до Ужгородської районної державної нотаріальної контори, як належного відповідача; надати докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, або ж представити суду письмову відмову відповідного органу у наданні запитуваної інформації з підстав, що не належать до процедурних порушень; сплатити судовий збір у вищевказаному розмірі.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородської районної державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту залишити без руху.

Роз`яснити стороні позивача необхідність усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали, шляхом подання позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України та попередити, що в протилежному разі заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов