КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/474/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5981/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Чирки С.С.,-

встановив:

У січні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 48 898 грн 26 коп.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 504 грн 70 коп.

Проведено розподіл судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків, та ухвалити в цій частині нове про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що банк вправі вимагати від боржника виконання обов`язку з повернення фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів.

Вимоги про стягнення іншої частини заборгованості суд першої інстанції визнав безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на умовах укладеного сторонами договору.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Рішення суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками.

Встановлено, що 21 січня 2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

21 січня 2019 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , 21 січня 2019 року встановлено кредитний ліміт 11 000 грн; 05 березня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 15 000 грн; 01 травня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 20 000 грн; 01 червня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21 січня 2019 року, станом на 11 листопада 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 48 898 грн 26 коп., з яких:

- заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 39 504 грн 70 коп.;

- заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 9 393 грн 56 коп.

Обґрунтовуючи поданий позов, АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому був збільшений. Утім відповідач належним чином не виконала умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Обґрунтовуючи вимоги про стягнення відсотків банк зазначає, що відповідач при укладенні договору була належним чином повідомлена про умови кредитування у тому числі щодо сплати процентів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог банком надано: розрахунок заборгованості за договором № б/н від 21 січня 2019 року станом на 11 листопада 2020 року; довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 ; довідка про видані кредитні картки; анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку; паспорт споживчого кредиту; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку; виписка за договором № б/н станом на 16 листопада 2020 року.

Так, матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, у якому зокрема зазначені умови кредитування щодо: типу кредиту; суми ліміту; спосіб та строк кредитування; процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду; тип процентної ставки; реальні річна процентна ставка; порядок повернення кредиту ті ін.

Зазначений паспорт споживчого кредиту містить підпис ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомлення та погодження із запропонованими умовами кредитування, та зокрема погодження із процентною ставкою.

У підписаному сторонами паспорті споживчого кредиту сторони погодили процентну ставку, а саме процентну ставку на прострочений кредит - 84,40 %.

Отже, сторони при укладенні кредитного договору належним чином узгодили умови та відповідний розмір відсоткової ставки.

Банком надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 21 січня 2019 року, згідно якого станом на 11 листопада 2020 року заборгованість ОСОБА_1 за простроченими відсотками становить 9 393 грн 56 коп.

Розрахунок, наданий позивачем, не спростований.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 9 393 грн 56 коп. підлягають задоволенню.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позову.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153 грн 00 коп.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення відсотків скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за відсотками за договором № б/н від 21 січня 2019 року в розмірі 9 393 грн 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3 153 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 07 липня 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко