Справа № 473/3197/22
УХВАЛА

іменем України

"21" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» (далі ПАТ «Банк Восток») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ПАТ «Банк Восток» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказувало, що 23 лютого 2018 року між ним та відповідачем був укладений Договір про комплексне банківське обслуговування №1485216, за умовами якого на користь ОСОБА_1 було встановлено овердрафт з лімітом в 1 грн. з можливістю зміни його розміру в межах максимального ліміту в 50 000 грн. зі строком користування коштами протягом 364 календарних днів (з можливістю продовження цього строку).

Зі свого боку відповідач зобов`язався вчасно повернути кредитні кошти, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 34 % річних від розміру заборгованості та комісії за надання додаткових банківських послуг.

Проте позичальник умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 04 листопада 2022 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 7 073,98 грн., в тому числі:

- прострочена заборгованість за овердрафтом 6 961,18 грн.;

- заборгованість за комісіями 112,80 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, обумовленого добровільною сплатою відповідачем заборгованості за кредитним договором. В клопотанні представник також просила про повернення з державного бюджету судового збору у розмірі 2 481 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження в справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц, від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20.

Проте у своїй постанові від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від вказаного правового висновку, зазначивши наступне (цитата»):

«Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

За встановлених обставин, у зв`язку з відсутністю між сторонами на час розгляду справи предмета спору, що було обумовлено дією однієї зі сторін (добровільною сплатою відповідачем заборгованості за кредитним договором), провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 255, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Зобов`язати відділення Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області повернути Публічному акціонерному товариству «Банк Восток» (м. Дніпро, вул. Курсантська, 24; ) судовий збір, внесений ним на користь державного бюджету (Миколаїв.ГУК/тг м.Вознесенськ/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Розрахунковий рахунок: UA0014446, Код класифікації доходів бюджету: 22030101) у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня за меморіальним ордером №38640 від 04 листопада 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В.Вуїв