Справа № 159/2478/22
Провадження № 2/159/913/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів: ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3

про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 27.04.2022 керуючи автомобілем марки «VW Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м.Ковелі на вул.Луцька, не впорався з керуванням, порушив Правила дорожнього руху і здійснив наїзд на паркан, що належить позивачу. Вартість дев`яти пошкоджених плит (по три в секції) і трьох стовпів становить 7800 грн. Крім майнової шкоди відповідач спричинив позивачу моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях з приводу пошкодженого майна і поведінки відповідача, який категорично відмовився усунути завдану шкоду самостійно.

Позивач просила стягнути з ОСОБА_2 7800 гривень майнової шкоди, 10 000 гривень моральної шкоди, сплачений при зверненні до суду судовий збір і 3700 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 09 вересня 2022 року суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», як страховика цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 .

На підставі п. 2 ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22.12.2022 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Талашко І.М. про відмову від позову до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» у зв`язку з випалатою страхового відшкодування в розмірі 6300 грн. Ухвалою суду провадження у справі в цій частині закрито.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_4 не з`явилися, клопотали про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 не скористався правом подати відзив на позовну заяву, в судове засідання не з`явився.

З врахуванням положень ст. 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи згоду позивача, керуючись ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою усіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК).

Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

27.04.2022 о 14.30 год ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «VW Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м.Ковелі на вул.Луцька, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді паркану на АДРЕСА_1 , внаслідок чого завдано матеріальні збитки та механічні пошкодження.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2022 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпА, а саме у порушенні Правил дорожнього руху (п.п. 2.3.(б), 13.3), що призвело до пошкодження паркану і автомобіля. Судове рішення набрало законної сили 27.05.2022.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням таких положень закону суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2022 про визнання ОСОБА_2 винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.

Пошкоджений паркан є огорожею домогосподарства, що на праві власності належить позивачу ОСОБА_3 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер 104).

Внаслідок ДТП пошкоджено три секції паркану по три плити кожна.

Вартість матеріалів для заміни пошкоджених секцій згідно рахунку фактури №48 від 01.05.2022 складає 7800 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «VW Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ«Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207518692 від 30.12.2021.

Згідно умов договору страхування ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 130 000 грн, розмір франшизи 1500 грн.

ПАТ«Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 6300 грн.

При вирішенні спору суд керується таким.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно зі абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина перша, п`ята статті 1187 ЦК України).

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 11 грудня 2019 року у справі №601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18).

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 12.1 статті 12 Закону №1961-IV передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону №1961-IV визначено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Настання страхового випадку слугує в силу статті 979 ЦК підставою для виплати страхувальникові чи іншій, визначеній у договорі страхування особі, страховиком страхової виплати.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За приписами цих норм страховик винуватця ДТП зобов`язаний виплатити потерпілій особі страхове відшкодування в межах ліміту страхової виплати за мінусом франшизи.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Позивач довів суду спричинення відповідачем ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 7800 грн.

Відповідачів зазначених обставин не спростував.

Приймаючи до уваги те, що ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 6300 грн, що відповідає розміру майнової шкоди 7800 1500 грн франшизи, то з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути 1500 грн. (що дорівнює розміру франшизи).

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд дійшов до такого.

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних і моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків та обставин.

У позовній заяві позивач визначаючи розмір моральної шкоди на рівні 10 000 грн мотивувала її стражданнями через пошкодження паркану та тривале ухилення відповідача від усунення негативних наслідків своїх дій.

Суд вважає такий розмір завищеним. Приймає до уваги розмір завданої майнової шкоди, те, що вона в основній частині відшкодована страховою компанією, водночас враховуючи поведінку відповідача після події, а саме те, що він не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду за його участю, не вжив заходів для своєчасного відшкодування майнової шкоди, з огляду на тривалість порушення прав позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 2 000 грн компенсації моральної шкоди.

З урахуванням наведеного позов належить задовольнити частково.

Щодо вирішення судових витрат.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних в розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково на 20%, то з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути 198,48 грн (992,40 х20:100) сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Згідно долученого до позовної заяви договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт №21/05/22 від 22.12.2022 та квитанції від 22.12.2022, виданих адвокатом Талашко І.М., позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3700 грн.

Від відповідача не надходило клопотань в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, тому заявлені витрати необхідно стягнути повністю.

Суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, оскільки у розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 і неодноразово повторював Верховний Суд, зокрема у постанові від 09.02.2022 у справі № 523/3904/19.

Керуючись статтями 258-265,279 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 22,23, 979, 999 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень відшкодування майнової шкоди, 2 000 (дві тисячі) гривень відшкодування моральної шкоди, 198 (сто дев`яносто вісім) гривень 48 копійок судового збору, 3700 (три тисячі сімсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено і підписано без його проголошення 22.12.2022.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК