Житомирський апеляційний суд
Категорія 45 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у в м.Житомирі заяву ОСОБА_1 подану через представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі №295/10179/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», треті особи ОСОБА_3 , фізична особа підприємець ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 06 липня 2022 року позов залишено без задоволення.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 06 липня 2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (м.Київ, вул.Глибочицька,44, ) на користь ОСОБА_1 (код платника податків НОМЕР_1 ) 100000 грн.(сто тисяч гривень) страхового відшкодування, 24291,63 грн. пені, 11000 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (м.Київ, вул.Глибочицька,44, ) в дохід держави 2270 грн. судового збору.

02.12.2021 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подала заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Розглянувши заяву по суті, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи (частина четверта ст.270 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За нормами ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ст. 134 ЦПК України).

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, судом постановлено постанову 30 листопада 2022 року.

Адвокат Крижов М.О., який представляв інтереси ОСОБА_1 , в судовому засіданні 30.11.2022 року, до закінчення судових дебатів не зробив заяву про надання доказів на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу.

Однак, 02 грудня 2022 року ОСОБА_1 подала через ОСОБА_2 заяву про відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги з доказами про розмір судових витрат на правову допомогу.

Заяву обгрунтовує тим, що в позовних вимогах позивач просила стягнути на її користь судові витрати, що складаються із сплачених витрат на професійну правову допомогу адвоката, попередній орієнтований (розрахунок) суми судових витрат 15 000 грн.

Однак, під час звернення до суду з апеляційною скаргою та розглядом справи в суді апеляційної інстанції, позивач поніс додаткові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідач не ставить питання про зменшення розміру понесених позивачем судових витрат по оплаті судових витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач при зверненні до суду навів орієнтовний розмір витрат, які планує понести в зв`язку із розглядом даної справи, тобто виконав вимоги закону передбачені ч.1 ст.134 ЦПК України.

Так, частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з постанови Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року судом апеляційної інстанції змінено розподіл судових витрат, зокрема, стягнуто витрати на правничу допомогу в розмірі 11 000 грн., оскільки було ухвалено нове рішення.

Однак, зміст апеляційної скарги та її прохальна частини не вбачають вимог щодо стягнення додаткових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн. в суді апеляційної інстанції.

Тому, відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу не вказано щодо зменшення розміру понесених позивачем судових витрат по оплаті судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказана вимога відсутня в апеляційній скарзі.

Крім того, представник позивача був присутній в судовому засіданні 30 листопада 2022 року, однак відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі не зробив заяву щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави, визначені статтею 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.141, 259, 268, 270, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: