Провадження № 2/947/3316/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючої судді Луняченка В.О.,

секретаря судового засідання Макаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) про встановлення батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом про встановлення батьківства, а саме визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_1 до суду звернуся ОСОБА_1 , мотивуючи позов тим, що відповідач є його біологічним батьком, однак у свідоцтві про народження батьком зазначений зі слів матері, оскільки батьки офіційно у шлюбі не перебували. Зараз бабуся по лінії батька вирішила оформити квартиру, що належить їй на ім`я онука шляхом укладання договору дарування. У зв`язку з різницею у оподаткуванні між родичами та чужими фізичними особами стала необхідність у встановленні родинного зв`язку, оскільки позивач вже повнолітній, а його матір померла через органи РАЦС неможливо внести відомості до свідоцтва про народження щодо біологічного батька, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 також надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить справу розглядати за його відсутністю.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають спільних дітей.

Так від даних відносин, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , однак при реєстрації його народження, у зв`язку з тим, що батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, у графі батьки, батьком зазначений ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане 28.10.1997 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Мати - ОСОБА_3 , постійно проживала з ОСОБА_2 , вели спільно побут і господарство, у цьому цивільному шлюбі так само народився старший син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також отримав прізвище матері, діти завжди вважали і вважають своїм батьком - і він ніколи не заперечував свого батьківства..

Шлюб батьки не реєстрували, оскільки на те не було потреби, майно реєструвалося за взаємною згодою, і протиріч не виникало.

ОСОБА_2 ніколи не заперечував своє батьківство, тому наразі визнає себе батьком ОСОБА_1 , однак у зв`язку з тим, що матір - ОСОБА_3 померла, а син є вже повнолітнім, іншим шляхом, як через визнання батьківства в судовому порядку , неможливо.

Відповідно до висновку фахівця з питань судово- медичної експертизи №26, здійсненого на замовлення ОСОБА_1 від 12.09.2022 року біологічне батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу, складає 99,99997%. Тобто батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 практично доведено.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, а саме паспорту громадянина України ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4 ) на аркуші 9 даного паспорту у графі особливі відмітки вписані діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час бабуся позивача з боку біологічного батька має намір здійснити відчуження майна, що належить їй, шляхом оформлення договору дарування на користь онука ОСОБА_1 , однак в силу відсутності документів, що підтверджують спорідненість між ними як між бабусею та онуком, власниці майна за вимогами чинного законодавства належить сплатити державне мито за відчуження належного їй майна у значно більшому розмірі, оскільки нерухоме майно, отримане в подарунок вважається доходом та оподатковується в тому ж порядку, що й майно отримане в спадщину. Відповідальними за перерахування податку до бюджету є обдаровані та спадкоємці. Податок сплачується за наступними ставками:0% ставка -- для фізичних осіб, які є родичами I та II ступеня споріднення (I - батьки чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені; II - рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки).Всі інші спадкоємці та обдаровуванні: резиденти - 5% та 1,5 % військового збору; нерезиденти - 18 % та 1,5 % військового збору. Державне мито:за посвідчення заповітів становить - 0,05 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; за видачу свідоцтва про право на спадщину - 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При укладенні договору дарування між родичами I та II ступеня споріднення державне мито складає - один неоподаткований мінімум доходів громадян.

Для всіх інших обдаровуванних - 1 % суми договору, але не менше одного неоподаткованого мінімума доходів громадян. І в такому випадку, також виникають витрати на проведення оцінки нерухомого майна.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Визначення порядку виконання рішення - це встановлення у судовому рішенні конкретних заходів та дій, які слід вчинити сторонам, державному виконавцеві, іншим суб`єктам владних повноважень у разі, якщо рішення не буде виконано добровільно.

А також в силу вимог статті 267 ч.1 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Тому суд вважає за доцільне встановити порядок виконання судового рішення, зазначивши, що дане рішення після набрання ним законної сили є підставою для внесення органами РАЦС до актового запису № 1142 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного 28.10.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради наступні зміни:

- виключити відомості про ОСОБА_4 , громадянина України, як батька;

- внести відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Одеси, громадянина України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , ( паспорт серії НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_2 ) як батька дитини.

Керуючись ст. ст. 121, 125, 128, 129 СК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Одеси, громадянина України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , ( паспорт серії НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_2 ) батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця м.Одеси, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_5 ІПН НОМЕР_6 ) місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Встановити порядок виконання рішення суду наступним чином.

Дане рішення після набрання ним законної сили є підставою для внесення органами РАЦС до актового запису № 1142 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного 28.10.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради наступних змін:

- виключити відомості про ОСОБА_4 , громадянина України, як батька;

- внести відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Одеси, громадянина України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , ( паспорт серії НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_2 ) як батька дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця м.Одеси, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_5 ІПН НОМЕР_6 ) місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.