Справа № 188/1037/21
Провадження № 2/188/92/2022
07 липня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Фесик Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка в порядку
спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (далі третя особа приватний нотаріус), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович (далі третя особа приватний виконавець) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позивач стверджує, що будь-яких коштів у ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» він не брав, жодних договорів із відповідачем не укладав, ні нотаріус, ні відповідач не повідомляли про наявність заборгованості в сумі 20 526,13 грн, в зв`язку з чим йому не відомо, на якій підставі нотаріусом вчинено виконавчий напис.
Позивач вважає цей виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки третьою особою було вчинено виконавчий напис, не переконавшись у наявності та безспірності такої заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, дотриманні відповідачем вимог закону щодо трирічного строку подання документів про вчинення виконавчого напису з часу настання права на звернення з вимогами.
Ухвалою суду від 04 серпня 2021 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено розгляд справи по суті.
Ухвалою суду від 04 серпня 2021 задоволене клопотання позивача про витребування доказів у цій цивільній справі і витребувано для долучення до матеріалів цивільної справи:
Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причина неявки суду не відома. Про дату розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, надіслав на адресу суду належним чином завірену копію документів, витребуваних судом, а саме: копію виписки з особового рахунку за кредитним договором .
Третя особа приватний нотаріус в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, пояснення та витребувані документи суду не надала.
Третя особа приватний виконавець в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, пояснення чи заперечення на заявлені вимоги На виконання ухвали судді Петропавлівського районного суду він надіслав копії витребуваних документів, а саме :
копію заяви стягувача про примусове виконання рішення;
копію кредитного договору.
На підставі положень статей 280-281 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Згідно з приписами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши в сукупності надані суду докази, суд зазначає таке.
13 липня 2021 року третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником Олегом Івановичем було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.
Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог статті 87 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ) Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік).
Відповідно до пункту 1 цієї постанови (в редакції до 26 листопада 2014 року) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.
При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова Кабміну № 662) до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)».
Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту:
«Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу».
Також Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:
«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Позивач є стороною кредитного договору, укладеного за участю фінансової установи, за яким позивач, за твердженням відповідача, має прострочену заборгованість.
Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п.4 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент винесення постанови, набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22 лютого 2017 року, отже, з цієї дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 11 червня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За нормою ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з приписами ст.370 Кодексу адміністративного судочинства в редакції станом на 01.02.2018 судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
За встановлених на підставі наданих учасниками справи доказів обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, заборгованість, що виникла з кредитних відносин між позивачем та відповідачем, може бути примусово стягнена лише на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.
Керуючись зазначеним, суд не вдається до оцінки інших обставин, зокрема, стосовно обґрунтованості боргу, його розміру та безспірності, оскільки це має бути предметом судового розгляду у позовному провадженні за позовом стягувача до боржника.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача підтверджені банківською квитанцією судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816 грн, що складається з судового збору в розмірі 908 грн за подання позовної заяви, що підверджується квитанцією 99422380 від 03 серпня 2021 року АТ «Райфайзен Банк Аваль»; судового збору в розмірі 454 гривні за подання клопотання про витребування доказів, що підтверджується квитанцією 99422616 від 03 серпня 2021 року; судового збору в розмірі 454 грн за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією 99422523 від 03 серпня 2021 року.
На підставі викладеного, ст.ст.19, 129-1 Конституції України, ст.87 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 137, 141, 263, 265, 280-289, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя П. О. Бурда