Справа № 464/6087/21
пр.№ 2/464/36/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Борачка М.Б.,

секретар судового засідання Палига О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, ОСОБА_13 про визнання недійсними електронних торгів,

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Позивачі ОСОБА_1 (позивач-1), ОСОБА_2 (позивач-2), ОСОБА_3 (позивач-3) в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 (позивач-4), ОСОБА_5 (позивач-5), ОСОБА_6 (позивач-6); ОСОБА_7 (позивач-7) в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_8 (позивач-8), ОСОБА_9 (позивач-9), ОСОБА_10 (позивач-10), ОСОБА_11 (позивач-11), ОСОБА_12 (позивач-12) звернулися до Сихівського районного суду м. Львова із позовною заявою до Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України (відповідач-1), приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича (відповідач-2), ОСОБА_13 (відповідач-3) із проханням визнати недійсними електронні торги, проведені 13.04.2021 року, із реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 та скасувати протокол про проведення електронних торгів №534179 від 13.04.2021 року, визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна із прилюдних торгів, видане 15.06.2021 ОСОБА_13 приватним нотаріусом Львівського МНО Глодом А.Р., реєстровий номер 345 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_13 на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , індексний номер 58765996.

Ухвалою від 25.08.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішив слухати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 14.09.2021.

Ухвалою від 25.08.2021 суд витребував належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №59707736 у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича та належним чином завірену копію свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 15.06.2021 ОСОБА_13 , реєстровий номер 345, у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глода А.Р.

17.11.2021 представником позивачів подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просить: визнати недійсними електронні торги проведені 13.04.2021 з реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 та скасувати протокол про проведення електронних торгів №534179 від 13.04.2021; визнати недійсним акт про проведення електронних торгів від 26.04.2021, складений приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М.; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 15.06.2021 ОСОБА_13 приватним нотаріусом Львівського МНО Глод А.Р., реєстровий номер 345 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_13 на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 , індексний номер 58765996 від 15.06.2021.

Ухвалою від 10.01.2022 суд прийняти заяву представника позивачів про збільшення позовних вимог; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 31.01.2022. Подальший хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

Ухвалою від 17.08.2022 розгляд справи відкладено до 28.09.2022.

Судове засідання, призначене на 28.09.2022, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Борачка М.В. на лікарняному.

У судове засідання, призначене на 20.10.2022, учасники процесу не з`явилися, зв`язку із чим воно було відкладено до 16.11.2022.

Ухвалою від 16.11.2022 було оголошено перерву у судовому засіданні до 09.12.2022.

Представник відповідача-3 09.12.2022 подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, у зв`язку із її тимчасовою непрацездатністю.

Зважаючи на те, що стороною позивача уже були надані всі пояснення, їх представник 09.12.2022 також подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивачів.

В обґрунтування позовних вимог позивачі покликаються на те, що 13.04.2021 в межах виконавчого провадження №59707736, яке перебувало на виконанні у приватного виконавця Білецького І.М., відбулися торги щодо належної боржнику ОСОБА_14 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 , в результаті яких право власності на цю частку набув ОСОБА_13 . Позивачі є співвласниками цієї квартири. Станом на 13.04.2021, як і на момент звернення до суду із позовом, у ній були зареєстровані та проживали позивачі: 12 осіб, 8 із яких є дітьми. Апелюючи до того, що електронні торги по реалізації 1/5 частки квартири відбулися без згоди органу опіки та піклування, позивачі просять визнати ці електронні торги недійсними на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України. На їх переконання, самостійною підставою для задоволення позову є те, що право власності ОСОБА_14 на 1/5 частку квартири не було зареєстроване у встановленому законом порядку, і ця частка не набула ознак окремого об`єкту цивільних прав, що унеможливлювало її реалізацію на електронних торгах.

Зазначене вище стало підставою для звернення до суду із позовною заявою.

Аргументи відповідача-1.

01.10.2021 від відповідача-1 державного підприємства «Сетам» надійшов відзив на позовну заяву, у якому висловлено прохання розглядати справу за відсутності представника ДП «Сетам», у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідач-1 зауважує, що у нього як у організатора електронних торгів відсутні повноваження надавати правову оцінку діям приватного виконавця Білецького І.М., зокрема шляхом перевірки відомостей, зазначених у Заявці на реалізацію нерухомості, окрім повноти її заповнення. Підстави для визнання електронних торгів недійсними відсутні, оскільки права позивачів та малолітніх осіб порушені не були. Натомість, завдяки реалізації майна були задоволені вимоги стягувача та досягнута мета виконавчого провадження.

Аргументи відповідача-2.

13.09.2021 від відповідача-2 приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якій він проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні.

На думку відповідача-2, позивачами не доведено факту порушення їх суб`єктивного цивільного права, зокрема прав малолітніх осіб на користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки на електронних торгах було реалізовано лише частку цієї квартири, малолітні особи не втратили право користуватися нею. Зауважує, що у нього не було жодних сумнівів щодо належності 1/5 частки квартири боржнику ОСОБА_14 , оскільки відповідні обставини були встановлені судом за результатами розгляду його подання, що вказує на необґрунтованість доводів позивачів про відсутність державної реєстрації частки боржника як самостійної підстави для задоволення позову.

Аргументи відповідача-3.

08.10.2021 від відповідача-3 ОСОБА_13 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у позові у повному обсязі. ОСОБА_13 звертає увагу на відсутність порушеного права позивачів і їхніх малолітніх дітей, оскільки вони залишаються співвласниками спірної квартири та, відповідно, не позбавлені права користуватися нею. Відповідач-3 стверджує, що у даному випадку одержання згоди органу опіки та піклування на відчуження частки у згаданій квартирі не було необхідним, оскільки цей обов`язок в силу норм СК України покладається лише на батьків та осіб, що їх замінюють, а боржник такою особою не був. Щодо відсутності державної реєстрації 1/5 частки квартири за боржником, відповідач-3 зазначає, що приватний виконавець таким повноваженням не наділений, а факт належності боржнику 1/5 частки квартири встановлена у судовому порядку.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

02.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем відкрито виконавче провадження №59707736 із виконання виконавчого листа №463/4/15, виданого 07.09.2015 Личаківським районним судом м. Львова, про стягнення із засудженого ОСОБА_14 на користь ОСОБА_15 заподіяної злочином шкоди в розмірі 100 000 доларів США, що становить еквівалент 2245163,00 грн., стягнути із боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 253 400 грн.

Постановою від 02.08.2019, винесеною у рамках виконавчого провадження ВП №59707736 приватним виконавцем Білецьким І.М. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_14 .

Згідно із постановою про арешт майна боржника від 31.08.2020, ВП №59707736, приватний виконавець Білецький І.М. наклав арешт на частку у квартирі АДРЕСА_1 та на праві спільної сумісної власності належала боржнику ОСОБА_14 .

Судом встановлено, що станом на цей момент згадана вище квартира на підставі права спільної сумісної власності належала ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Як вбачається із Довідки із місця проживання про склад сім`ї і прописки №180 від 14.04.2021 та листа Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 26.07.2021 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано одинадцятеро осіб, а саме: ОСОБА_7 , її малолітні діти ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , його малолітні діти ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) є дітьми ОСОБА_7 (до укладення шлюбу ОСОБА_16 ); а ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) дітьми ОСОБА_3 .

01.03.2021 у рамках виконавчого провадження №59707736 приватним виконавцем було описано 1/5 згаданої вище квартири АДРЕСА_1 та призначено її зберігача.

Відповідно до Звіту про оцінку 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 , складеного Приватним підприємством «Західний експертно-консалтинговий центр», її ринкова вартість становила станом на 19.03.2021 227 160 грн., що еквівалентно 8 206 доларів США.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова у справі №463/4/15 від 23.02.2021 визначено, що ОСОБА_14 на праві власності належить 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .

Після цього приватним виконавцем Білецьким І.М. в межах виконавчого провадження ВП №59707736 було сформовано Заявку на реалізацію житлової нерухомості 1/5 частки чотирикімнатної квартири, заг. пл. 81,1 кв.м., АДРЕСА_2 та 24.03.2021 направлено її до ДП «Сетам».

13.04.2021 ДП «Сетам» на підставі вищезгаданої Заяви проведено електронні торги із реалізації майна, а саме: 1/5 частки чотирикімнатної квартири, заг. площею 81.1 м.кв. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер лоту 472426. Відповідно до протоколу №534179 проведення електронних торгів від 13.04.2021, переможцем торгів став учасник 1 ОСОБА_13 , а ціна продажу становила 245 001,00 грн.

На підставі протоколу проведення третіх електронних торгів від 13.04.2021 приватним виконавцем Білецьким І.М. складено Акт про проведені електронні торги від 26.04.2021, відповідно до якого «…23.04.2021 року на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі 232 751,00 грн. від ОСОБА_13 за придбання на СЕТАМ прот. №534179 від 13.04.2021, лот №472426, ЄДРВП №59707736 переможець: ОСОБА_13 . Майно придбане за сумою 245 001,00грн».

15.06.2021 ОСОБА_17 на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: р. №345, виданий 15.06.2021, видавник: приватний нотаріус Глод А.Р., зареєстрував право власності на 1/5 частку квартири, розташованої у АДРЕСА_2 .

ОЦІНКА СУДУ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із наступного.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України, одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Для визнання електронних торгів недійсними на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України, окрім недотримання вимог тієї чи іншої норми цивільного законодавства, слід встановити, чи мало це наслідком порушення суб`єктивного права особи, яка оспорює правочин.

Так, саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.09.2020 у справі №372/3161/18, згідно із якою «підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює».

Таким чином, для встановлення того, чи підлягає позовна заява задоволенню, слід перевірити, по-перше, чи допущено порушення закону в процесі проведення електронних торгів, а по-друге, чи призвело таке порушення, у разі його існування, до порушення прав позивачів та (або) їх малолітніх дітей. При цьому позов підлягає задоволенню виключно за умови сукупного існування обох описаних вище обставин.

Аналізуючи, чи діяв приватний виконавець, реалізуючи 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 (надалі квартира), у відповідності до приписів закону, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню (надалі - Інструкція).

Пунктом 2 Інструкції визначено, що примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону).

Розділ VIІI Інструкції (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регламентує порядок звернення стягнення на майно боржника, в тому числі і на нерухоме.

У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу із підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону (п. 30 Розділу VIІI Інструкції).

Як встановлено ч. 1 та 3 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, відмовлятися від належних дитині майнових прав, зобов`язуватися від імені дитини порукою чи видавати письмові зобов`язання.

Статтею 177 Сімейного Кодексу України (надалі СК України) передбачено, що батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав як укладення договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, щодо майна, власником (співвласником) та/або користувачем якого є дитина. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Системний аналіз ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 177 СК України дає підстави для висновку про те, що попередній дозвіл органу опіки та піклування при відчуженні нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким, в разі використання його як житла, має дитина, надається лише в разі, коли власниками відчужуваного майна є батьки або особи, які їх замінюють, а також коли останні укладають угоди від імені неповнолітніх.

Так, за змістом цитованої вище ст. 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах - це обов`язок батьків, а додаткові засоби контролю з боку держави, передбачені статями 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», покликані забезпечити належне виконання саме батьками своїх обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 08.06.2021 у справі №607/8145/18, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06.05.2019 у справі №639/5828/15-ц, від 06.11.2019 у справі № 346/432/16-ц та від 19.06.2019 у справі №695/2714/15-ц, зазначив, що чинним законодавством не передбачено обмежень при реалізації права власника на розпорядження майном в залежності від того чи мають право на користування ним інші особи, зокрема, малолітні діти, якщо власник не є їх батьком (матір`ю) або ж особою, яка замінює останніх.

Ця ж позиція послідовно застосовується судами та була повторена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.10.2021, справа №755/12052/19 (пункт 96), Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.02.2022; справа №335/4107/15.

Тобто, виключно на батьків як законних представників дитини покладено обов`язок діяти в її інтересах та вживати необхідних заходів з метою максимального забезпечення прав та інтересів дитини, тоді як такий обов`язок не може перекладатися на інших осіб, зокрема у цій конкретній справі - на ОСОБА_15 (стягувача у виконавчому провадженні ВП №) шляхом обмеження її можливості задовольнити свої вимоги на одержанням присуджених їй згідно із судовим рішенням грошових коштів у порядку звернення стягнення на частку нерухомого майна боржника.

Отже, зважаючи на вищеописані умови, зокрема те, що боржник ОСОБА_14 у виконавчому провадженні №59707736 не є батьком (чи особою, яка його замінює) малолітніх осіб, в інтересах яких поданий даний позов, у приватного виконавця Білецького І.М. не виникнуло обов`язку одержувати згоду органу опіки і піклування на реалізацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (надалі квартира).

Окрім цього, суд звертає особливу увагу на те, що позивачами не доведено обставин, які б свідчили про порушення при проведенні електронних торгів їх прав та законних інтересів чи прав їх дітей.

На оскаржуваних електронних торгах було реалізовано не усю квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тільки 1/5 частки у праві власності на неї, а відтак позивачі та їх малолітні діти не втратили права користування цією квартирою. Як і до моменту проведення оскаржуваних електронних торгів, позивачі продовжують бути співвласниками 4/5 частки вищезгаданої квартири, з чого випливає, що обсяг їхній прав, а відповідно і прав їхніх малолітніх дітей, зменшений чи обмежений не був. Отож, сам по собі факт переходу права власності на 1/5 частку квартири від ОСОБА_14 до ОСОБА_13 жодним чином не порушує права малолітніх дітей, які там проживають, оскільки частка їхніх батьків у праві власності при цьому залишилася незмінною.

За таких умов, можна констатувати відсутність перешкод для користування малолітніми дітьми квартирою та подальшого проживання у ній, а отже і відсутність порушеного права, що виключає можливість задоволення заявлених позовних вимог.

Щодо покликання позивачів на те, що внаслідок проведення електронних торгів було порушено права співвласників спірної квартири - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд не бере їх до уваги з огляду на вищевикладені міркування. Так, частки у праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 не зменшилися, а той факт, що вони є інвалідами ІІ групи, правового значення у контексті досліджуваних правовідносин не має.

Крім цього, суд відкидає висловлені позивачем аргументи про те, що реалізація 1/5 частки квартири на електронним торгах унеможливлюється тим, що право власності ОСОБА_14 на неї не було зареєстроване у встановленому законом порядку, а тому вона не набула ознак окремого об`єкту цивільних прав, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавець під час здійснення професійної діяльності керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 443 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Норма аналогічного змісту міститься і у Законі України «Про виконавче провадження», згідно із ч. 6 ст. 48 якого у разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Зазначене вище дає підстави для висновку про те, що приватний виконавець в процесі здійснення професійної діяльності із виконання рішення може вчиняти тільки ті дії, які прямо передбачені спеціальним законодавством.

Керуючись законом, а саме приписами ст. 443 ЦК України та ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець Білецький І.М., виявивши, що частки співвласників у квартирі АДРЕСА_1 (одним із яких був боржник ОСОБА_14 ) не встановлені, звернувся із відповідним поданням до суду.

Як згадувалося вище, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова у справі №463/4/15 від 23.02.2021 було визначено, що 1/5 частки згаданої вище квартирі належить ОСОБА_14 . Постановляючи цю ухвалу, суд керувався загальним правилом ч. 2 ст. 370 ЦК України, відповідно до якого частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Реєстрація права власності на частку, як і ініціювання цього процесу, не є прерогативою приватного чи державного виконавця. Між тим, закон містить деталізоване врегулювання процедури звернення стягнення на майно боржника, яке перебуває у режимі спільної сумісної власності. Однак, ні Закон України «Про виконавче провадження», ні ЦПК України, ні спеціальні підзаконні нормативно-правові акти не передбачають необхідності реєстрації права власності боржника на частку у майні, виділену судом на підставі ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» для подальшого звернення на неї стягнення.

Зазначене вище дає підстави для висновку про те, що приватним виконавцем Білецьким І.М. було вчинено усі необхідні дії для того, щоб забезпечити виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_14 100 000 доларів, що становить 2245163,00 грн., заподіяної злочином шкоди.

Таким чином, можна констатувати, що жодних перепон для звернення стягнення на частку боржника ОСОБА_14 у квартирі АДРЕСА_1 шляхом виставлення її на електронні торги, з огляду на зміст згадуваної вище ухвали Сихівського районного суду м. Львова у справі №463/4/15 від 23.02.2021, не було.

Крім цього, міркування позивачів про те, що визначена частка у праві власності на квартиру не набула ознак окремого об`єкта цивільних прав, оскільки право власності на неї не було зареєстроване, спростовуються висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 20.10.2020 року у справі №183/2449/17. Верховний Суд вказує, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу.

Додатково, в порядку obiter dictum, cуд звертає увагу на те, що позивачі не позбавлені права звернутися до суду в порядку ст. 365 ЦК України, згідно із приписами якої право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. У такому випадку суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Підсумовуючи вищевикладене, можна прийти до висновку про те, що позивачі не довели належними та допустимими доказами ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, зокрема факт порушення їхніх прав чи прав малолітніх дітей, в інтересах яких було подано позов, оскаржуваними електронними торгами, а відтак в задоволенні даного позову слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем, поверненню йому не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, ОСОБА_13 про визнання недійсними електронних торгів, проведених 13.04.2021, з реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 та скасування протоколу про проведення електронних торгів №534179 від 13.04.2021; визнання недійсним акту про проведення електронних торгів від 26.04.2021, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М.; визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 15.06.2021 ОСОБА_13 приватним нотаріусом Львівського МНО Глод А.Р., реєстровий номер 345 та скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_13 на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 , індексний номер 58765996 від 15.06.2021 відмовити у повному обсязі.

2.Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач-1. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 ).

Позивач-2. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_4 ).

Позивач-3. ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_4 ).

Позивач-4. ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис про народження №4708/2014; АДРЕСА_4 ).

Позивач-5. ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження 2061011/00/AU/2016/521421; АДРЕСА_4 ).

Позивач-6. ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис про народження 2061011/00/AU/2019/994882; АДРЕСА_4 ).

Позивач-7. ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_4 ).

Позивач-8. ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ; АДРЕСА_4 ).

Позивач-9. ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 ; АДРЕСА_4 ).

Позивач-10. ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , Свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 ; АДРЕСА_4 ).

Позивач-11. ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , Свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 ; АДРЕСА_4 ).

Позивач-12. ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , Свідоцтво про народження серії НОМЕР_9 ; АДРЕСА_4 ).

Відповідач-1. Державне підприємство «Сетам» Міністерства юстиції України (; 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4б).

Відповідач-2. Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович (РНОКПП НОМЕР_10 ; 79000, м. Львів, вулиця Грабовського П., будинок 11, офіс № 104).

Відповідач-3. ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_11 ; 81543, Львівська обл., Городоцький р-н, село Хишевичі).

Повне судове рішення складено 16.12.2022 року, що є датою його ухвалення, постановленого за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Головуючий Борачок М.В.