Провадження № 2/522/2395/22
21 червня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Павлик І.А.,
секретаря судового засідання Сулими А.С.,
учасники справи в судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Єгор Олексійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
У листопаді 2021 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «ФК «ПАРІС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Є.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що не підписував з відповідачем договору про надання позики чи кредиту, а про існування спірного виконавчого напису дізнався лише після відкриття ВП № 62903287 із сайту Єдиного реєстру виконавчих проваджень, в зв`язку з чим вважає його незаконним та просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню.
30.11.2021 ухвалою Приморського районного суду міста Одеси відкрито провадження у справі.
27.01.2022, 16.02.2022, 04.05.2022 та 07.06.2022 до суду від позивача надійшли заяви, у яких він просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність, а позовні вимоги задовольнити.
У судові засідання призначені на 27.01.2022, 24.02.2022, 31.03.2022, 26.05.2022 та на 21.06.2022 представник відповідача не з`явився.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 07.11.2019 між АТ «РВС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом прийняття (акцепту) публічної пропозиції (оферти) банку та підписання заяви-договору № 0043949 про надання кредиту шляхом перерахунку грошових коштів на картковий рахунок.
В подальшому, правонаступником АТ «РВС БАНК» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 28.04.2020 № 28/04/2020-1 стало ТОВ «ФК «ПАРІС».
26.06.2020 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. було вчинено виконавчий напис № 1266 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПАРІС» заборгованості за зазначеним кредитним договором за період з 10.12.2019 по 28.04.2020 у сумі 34 559,88 грн, що складається з: 25 252,53 грн за тілом кредиту; 2 184,20 грн 18 % річних; 6 313,15 грн комісії та 810,00 грн пені, а також 450,00 грн за вчинення виконавчого напису, а всього 35 009,88 грн.
27.08.2020 на адресу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О. від ТОВ «ФК «ПАРІС» надійшла заява про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого 26.06.2020 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. за № 1266.
27.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62903287 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПАРІС» заборгованості у сумі 35 009,88 грн.
Згідно зі ст. 18 ЦК України та ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Однак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Зазначене вище узгоджується з правовими висновками, наведеними у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс 17, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 61-154св18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.
Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 у справі № 644/6221/16-ц зазначив, що з огляду на те, що адміністративними судами було скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, відповідні положення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не підлягають застосуванню. Тобто перелік діє у попередній редакції, за якого виконавчий напис має вчинятися на оригіналах нотаріально посвідчених угод.
Укладений 07.11.2019 між АТ «РВС БАНК» та ОСОБА_1 договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом прийняття (акцепту) публічної пропозиції (оферти) банку та підписання заяви-договору № 0043949 про надання кредиту шляхом перерахунку грошових коштів на картковий рахунок, який був наданий нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Крім того, на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх.
Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.
Натомість відповідачем не було надано доказів на підтвердження безспірності зобов`язання позивача за яким вчинено спірний виконавчий напис, а саме: отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. За таких обставин, позивач був позбавлений можливості подати до нотаріуса свої заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
З огляду на викладене, спірний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 454,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову та 908,00 грн витрат по сплаті судового збору за звернення з позовом.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Єгор Олексійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.
Суддя І.А. Павлик
Повний текст рішення суду складено 28.06.2022.