РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2022 рокуСправа №451/1209/22
Провадження № 2/451/513/22

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання Ференс І.І.

Справа №451/1209/22

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

08.11.2022 позивач ОСОБА_1 повторно звернулася до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою до Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунування позовної заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , мама позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області від 10.03.2014, актовий запис №10. 05.04.2012 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 4, відповідно до якого все її майно, де б воно не було і з чого б не складалось, все що належало їй на день смерті, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається зокрема із земельної ділянки, площею 2,1006 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Корчинської сільської ради Львівської області і яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-ЛВ №094615, виданий на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрацїї від 04.05.2000 № 185. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Радехівської міської ради Львівської області старостою сіл Волиця, Гоголів, Корчин, Радванці від ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом із зятем ОСОБА_2 24.08.1956 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ОСОБА_1 , яка без реєстрації, по даний час, проживає за вказаною адресою. Факт родинних відносин підтверджують свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 15.09.1959, в якому вказано, що ОСОБА_4 мати позивача, а ОСОБА_5 батько позивача, а також додані: копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № 3. Маючи намір оформити свої права на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк у шість місяців для прийняття спадщини, що підтверджується листом від 13.04.2022 за № 120/01-16. Вважає, що вона прийняла спадщину в розумінні вимог Закону, оскільки постійно проживала без реєстрації із спадкодавцем на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями старости сіл Волиця, Гоголів, Корчин, Радванці, Радехівської міської ради. Просить суд встановити факт спільного проживання на день смерті ОСОБА_3 09 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з ОСОБА_1 25.05.1956 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 Пахолок ОСОБА_6 , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Визнати за позивачем, ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2.1006 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Корчинської сільської ради, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2022 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Ухвалою судді від 10.11.2022 матеріали позовної заяви залишено без руху.

25.11.2022 представник позивача звернувся із клопотанням про надання додаткового строку для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 28.11.2022 продовжено позивачу ОСОБА_1 строк для виконання ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 10.11.2022 про залишення без руху до 05.12.2022.

05.12.2022 на виконання ухвали судді від 10.11.2022 стороною позивача подано докази.

19.12.2022 від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків ухвали судді про залишення без руху від 10.11.2022, де представник просить суд залучити до участі до справи у якості співвідповідача ОСОБА_2 ..

Ухвалою судді від 19.12.2022 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання 26.12.2022 сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Оплату судового збору просить залишити на стороні позивача. Просить суд долучити до матеріалів справи довідку старости с. Корчин (а.с.87-88).

Відповідач ОСОБА_8 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі. Розгляд даної справи просить проводити без його участі (а.с.81).

Представник відповідача Радехівської міської ради Львівської області просить розглядати справу без участі Радехівської міської ради Львівської області. Позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. (а.с.88).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 10.03.2014, ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Гоголів Червоноградського району Львівської області померла мама позивача ОСОБА_3 (а.с.28).

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 15.09.1959 (а.с.21).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію - 31.07.2012 розірвання шлюбу зареєстровано між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 актовий запис про розірвання шлюбу, №8 (а.с.18-19).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 23.11.1985 ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 23.11.1985, актовий запис 678. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.22).

Як видно із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області від 05.04.2012 ОСОБА_3 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 25.05.1956 ІНФОРМАЦІЯ_3 все своє майно (а.с.29).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №094615 спадкодавцю ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,1006 гектарів, а саме: земельну ділянку загальною площею 1,8529 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,2477 га (а.с.31).

Згідно Витягу з Книги реєстрації державних актів на право приватної власності на землю з додатком списком громадян за ОСОБА_3 зареєстровано Державний акт серії ІІ-ЛВ №094615 реєстраційний номер №185 дата реєстрації 04.05.2000 на площу 2,1006 га (а.с.9-10, 12).

Відповідно до Довідки №167 від 24.03.2022, виданої старостою сіл Волиця, Гоголів, Корчин, Радванці Радехівської міської ради Львівської області гр. ОСОБА_3 , до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з померлою були зареєстровані ОСОБА_2 24.08.1956 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.23).

Згідно довідки старости сіл Волиця, Гоголів, Корчин, Радванці ОСОБА_12 від 26.12.2022 на день смерті ОСОБА_3 09.03.2014 разом із нею в одному будинку в АДРЕСА_1 проживала без реєстрації дочка ОСОБА_1 (а.с.88).

Відповідно до Витягу з спадкового реєстру №68800076 від 13.04.2022, після смерті ОСОБА_3 09.03.2014 спадкова справа не заводилася (а.с.33).

Як видно із постанови нотаріуса від 30.11.2022 №440/02-14 ОСОБА_1 після смерті мами ОСОБА_3 відмовлено в оформленні прав на спадкування в нотаріальному порядку через пропуск встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.74-75).

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, оцінюючи безпосередньо досліджені та надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки дочка ОСОБА_1 прийняла спадщину після мами ОСОБА_3 , згідно даних старости с. Волиця, Гологів, Корчин, Радванці, Радехівської міської ради Львівської області, матеріалів цивільної справи, постійно проживала з нею на час смерті та за життя, здійснювала догляд за нею, про що визнали відповідачі, тому суд дійшов до висновку, що заява в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 Пахолок ОСОБА_6 , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд встановив що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту прийняття спадщини не підлягають задоволенню, оскільки вказаний факт встановлений, згідно норми ст. 1268 ЦК України.

Крім того, окремі позовні вимоги про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 Пахолок ОСОБА_6 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є взаємовиключною з вимогою про встановлення факту постійного проживання на час смерті ОСОБА_3 09 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з ОСОБА_1 25.05.1956 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки така задоволена судом між тими самими сторонами із тих самих підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Органи місцевого самоврядування, відповідно до ст.144 Конституції, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Державний акт про право приватної власності на землю є актом, що засвідчує набуття права власності, яке виникло на підставі рішення уповноваженого органу влади чи місцевого самоврядування.

Така позиція суду також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-57цс13 від 19 червня 2013 року, де зазначено, що частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України).

Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності й видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Судом встановлено, що спадщина померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 складається, зокрема, із права власності на земельну ділянку загальною площею 2,1006 га, яку прийняла спадкоємець ОСОБА_1 шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, водночас відповідачі позовні вимоги ОСОБА_1 визнали. Проте позивач оформити спадщину на земельну ділянку не має змоги в позасудовому порядку, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів та через пропуск встановленого строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності на спірну земельну ділянку, підлягають до задоволення.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати на стороні позивача.

На підставі ст. ст. 3,4,5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання на час смерті ОСОБА_3 09 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з ОСОБА_1 25.05.1956 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2.1006 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Корчинської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №094615 в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У встановленні факту прийняття ОСОБА_1 спадщини, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 Пахолок ОСОБА_6 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: с. Гоголів Червоноградський район, Львівська область;

Представник позивача: ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 1: Радехівська міська рада Львівської області, , адреса: пл. Відродження,3 м. Радехів Червоноградський район Львівська область;

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: с. Гоголів Червоноградський район, Львівська область.

Повний текст рішення складено 26.12.2022.

Головуючий суддяПатинок О. П.