Справа № 473/3177/22
РІШЕННЯ

іменем України

"27" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив

в листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26 грудня 1987 року у Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №73. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 15 листопада 2022 року було прийнято цивільну справу до свого провадження та справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що 26 грудня 1987 року у Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис №73 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 , видане 26 грудня 1987 року). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 26 грудня 1987 року у Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №73 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар