Справа № 565/1102/21
Провадження № 2/565/86/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Незнамової І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Нафєєвої Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути йому перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідачки ОСОБА_3 :

-надати для позивача ключі від вхідних дверей квартири;

-не обмежувати позивачу доступ до користування меблями, побутовою технікою та іншим майном, що знаходиться в квартирі.

Позов обґрунтовується тим, що 22 жовтня 2002 року Рівненською атомною електричною станцією позивачу ОСОБА_1 та членам його сім`ї: дружині - ОСОБА_3 , дочці - ОСОБА_6 було видано ордер на жиле приміщення № НОМЕР_1 , на право заняття жилого приміщення площею 19,0 кв.м., яке складається із однієї кімнати в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 липня 2016 року шлюб між ним та відповідачкою розірваний. Після розірвання шлюбу їхні спільні діти, а саме: дочка ОСОБА_7 проживала окремо, а сини - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишилися проживати разом з матір`ю у вищезазначеній квартирі. Також зазначає, що на дату подання звернення до суду з позовом, окрім нього, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому фактично проживають: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . 05 червня 2018 року між позивачем та ОСОБА_11 , був укладений шлюб. Позивач вказує, що на даний час він, його дружина ОСОБА_12 та її син ОСОБА_13 , який є інвалідом, не мають можливості винаймати житло. Будь-якого іншого житла, крім вищезазначеної квартири, позивач не має, при цьому не може дійти згоди з відповідачкою щодо спільного користування спірним житлом. ОСОБА_1 зауважує, що без його згоди відповідачка змінила замок у вхідних дверях квартири, ключів йому не надала, тим самим обмежила доступ до квартири.Враховуючи викладене, позивач просить суд усунути йому перешкоди в користуванні квартирою, які чинить ОСОБА_3 .

Від відповідачки ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого остання позовні вимоги позивача не визнає, просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів порушення його прав користування житлом. При цьому відповідачка зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 02 березня 2007 року, з яким вони мають трьох дітей: дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 зазначає, що до розірвання шлюбу із ОСОБА_1 , у 2015 році, позивач покинув її з дітьми та переїхав проживати окремо до іншого житла, а вона з дітьми залишилася проживати у квартирі АДРЕСА_1 . На даний час у спірній квартирі фактично проживають спільні з позивачем діти, її чоловік ОСОБА_14 , з яким вона перебуває у шлюбі з 09 грудня 2016 року, та дочка ОСОБА_10 , при цьому позивачка стверджує, що сама сплачує комунальні послуги та утримує квартиру. ОСОБА_3 звертає увагу на те, що з часу припинення шлюбних відносин із ОСОБА_1 , останній жодного разу не проявляв інтерес до спірного житла та не заявляв про бажання проживати у спірному житлі. Відповідачка зауважує, що ОСОБА_1 має ключі від вхідних дверей квартири, замок у вхідних дверях квартири ніхто не змінював, позивачмає можливість безперешкодно користуватись житлом, при цьому меблі, побутова техніка та інше майно, що знаходиться в квартирі належить їй, оскільки після розлучення вона самостійно, за власні кошти, облаштувала побут у квартирі. Також зазначила, що, на її думку, вказаний позов обумовлений її зверненням до суду із позовом про поділ майна.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Луницька С.М. позовні вимоги підтримали повністю, просили з наведених у позовній заяві підстав позов задовольнити, надавши пояснення, аналогічні за змістом позовної заяви.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Полюхович О.І. позов не визнали, надали суду пояснення, аналогічні змісту відзиву на позовну заяву. При цьому ОСОБА_3 ствердила, що жодних перешкод у користуванні спірною квартирою ОСОБА_1 не чинить, позивач має ключі від вхідних дверей до квартири та має право безперешкодно нею користуватися.

У судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_8 , в присутності представника служби у справах дітей, показав, що його батько ОСОБА_1 має ключі від спірної квартири, випадків, коли батько ОСОБА_1 приходив до квартири, а мати - ОСОБА_3 його не пускала, не було. Свідок зауважив, що батько ним зовсім не цікавиться, на даний час з батьком він не спілкується, останній раз спілкувався близько двох років тому. Налагодити відносини з батьком не бажає з причин його ганебної поведінки по відношенню до матері, так само не бажає, щоб ОСОБА_1 проживав з ними спільно у квартирі АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_9 , в присутності представника служби у справах дітей, показав, що його батько ОСОБА_1 має ключі від вхідних дверей спірної квартири, оскільки сам особисто передавав йому цього ключа, заміни дверей у кватирі або замка дверей не було. Випадків, коли батько ОСОБА_1 приходив до квартири, а мати - ОСОБА_3 його не пускала, також не було. На даний час з батьком він не спілкується, декілька років взагалі його не бачив, останній раз батько приходив у квартиру близько п`яти років тому. Налагодити відносини з батьком не бажає, так само не бажає, щоб він проживав з ними спільно у квартирі АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він проживає спільно із дружиною ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому, зазначив, що ОСОБА_1 біля п`яти років тому проживав з ними спільно у квартирі протягом одного місяця, у позивача є ключ від вхідних дверей квартири. Коли ОСОБА_1 виїхав з квартири, а вони згодом усією сім`єю їздили у відпустку, то на прохання дружини ОСОБА_1 доглядав за квітами у квартирі. Ствердив, що замок у вхідних дверях ніхто не змінював, востаннє він бачив ОСОБА_1 в 2017 році, при цьому мав з останнім конфлікт з приводу того, що ОСОБА_1 ображав його дружину. Свідок ОСОБА_14 також стверджує, що ніхто не чинить перешкод ОСОБА_1 у користуванні спірним житлом.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луницьку С.М., відповідачку ОСОБА_3 , представника відповідачки ОСОБА_3 - адвоката Полюхович О.І., показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , суд, дослідивши письмові докази і надавши їм оцінку в їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Такі висновки суду ґрунтуються на наступному.

У судовому засіданні встановлено, що згідно ордеру на жиле приміщення №479 від 22 жовтня 2002 року Рівненською атомною електричною станцією на підставі рішення адміністрації та профкому позивачу ОСОБА_1 та членам його сім`ї: дружині - ОСОБА_3 , дочці - ОСОБА_6 було видано ордер на жиле приміщення № НОМЕР_1 , на право заняття жилого приміщення площею 19,0 кв.м., яке складається із однієї кімнати в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02 серпня 2021 року №268514199, щодо суб`єкта - ОСОБА_1 встановлено, що позивач не має у власності житла.

Відповідно довідки сектору «Реєстрація» відділу «ЦНАП» департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради від 03 серпня 2021 року №1214-03, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22 серпня 2008 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_13 , матір`ю якого у свідоцтві вказано ОСОБА_15 , батьком - ОСОБА_16 .

Згідно медичного висновку від 08 квітня 2014 року, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз дитячий аутизм, на період до досягнення повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 квітня 2017 року, шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 розірваний, після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_15 присвоєне її дошлюбне прізвище - « ОСОБА_17 ».

Також встановлено що позивач ОСОБА_1 05 червня 2018 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_18 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Окрім цього, встановлено що 09 грудня 2016 року відповідачка ОСОБА_19 зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

Згідно висновку Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області від 01 лютого 2017 року слідує, що 31 січня 2017 року ОСОБА_1 звертався до поліції з приводу того, що ОСОБА_3 не надає йому ключі від квартири АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Вараського РВП ГУНП в Рівненській області від 09 лютого 2022 року №24-13/215/01-2022 слідує, що ОСОБА_1 звертався до поліції з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1 . Вказане повідомлення зареєстровано 23 квітня 2017 року в ЄРДР за №0000242 за ч.1 ст.125 КК України, в подальшому кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не є власником квартири, а є лише її користувачем.

Поданий позивачем позов відноситься до негаторних позовів, оскільки стосується усунення будь-яких перешкод у здійсненні особою права користування майном.

Відповідно до суті негаторного позову (ст.391 ЦК України), позивач має довести суду, що він є власником такого майна, що відповідачка вчиняє дії, що перешкоджають позивачу використовувати належні йому права, обмеження користування яким об`єктивно порушуються його права і такі порушення є протиправними, та обов`язково довести факт наявності самих порушень. При тому порушення прав позивача має бути, тобто існувати на час подання позову.

З огляду на вказані норми закону та подані сторонами письмові докази, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , де останній просить усунути йому перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідачки ОСОБА_3 надати для нього ключі від вхідних дверей квартири, не обмежувати йому доступ до користування меблями, побутовою технікою та іншим майном, що знаходиться в квартирі, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів, які б доводили факти обмеження ОСОБА_1 доступу до спірної квартири та наявність перешкод у користуванні житлом.

Наведені позивачем ОСОБА_1 аргументи спростовуються показами свідків, які заперечують обставини, наведені позивачем, з приводу того, що відповідачка ОСОБА_3 обмежує йому доступ до квартири та чинить перешкоди у користуванні житлом.

На підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) про усунення перешкод в користуванні квартирою, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 20 грудня 2022 року.

Головуючий суддя І.М.Незнамова