Справа № 496/358/22
Провадження № 2/496/961/22
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., вивчивши матеріали цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Алекскредит» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 22587,36 грн. та судові витрати по справі.

Позовна заява була подана з порушенням вимог 2, ч. 3 ст. 175 ЦПК, а саме не було зазначено: 1) дату народження відповідача.

У зв`язку з цим ухвалою суду від 25 січня 2022 року позовна заява була залишена без руху, та відповідно до ст. 185 ЦПК України, позивачу було надано строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання ухвали.

Ухвалу про залишення позову без руху позивачу було направлено 25 січня 2022 року на електронну пошту, яка зазначена в позовній заяві, яка ним була отримана, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

На адресу Біляївського районного суду Одеської області 11 лютого 2022 року надійшла заява на виконання ухвали суду щодо усунення недоліків, але оглянувши вказану заяву вбачається, що позивачем не усунуто недоліки.

Так, представник позивача зазначив, що дата народження відповідача невідома.

У зв`язку із відсутністю вказаних відомостей, суд не має можливості перевірити зареєстроване місце проживання відповідача шляхом здійснення відповідного запиту до державної міграційної служби України. Крім того, відсутність вказаних відомостей у подальшому може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року).

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, позивачем рекомендації суду не виконані, а тому суд вбачає підстави для повернення позовної заяви, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України - позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Із зазначеного вбачається, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із вказаним позовом.

Керуючись ст. ст. 185, 259-260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя О.П. Галич