26.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/6663/22
Провадженя№ 2/205/2851/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2005 року. Від даного шлюбу у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося. З жовтня 2021 р. сім`я фактично розпалась, шлюбні відносини не підтримують, господарство разом не ведуть. З цього ж часу відповідач участі у вихованні сина не бере, коштів на утримання не надає та перейшов проживати за місцем реєстрації до своїх батьків. Місце роботи відповідача їй не відоме, фактично він тривалий час не працює, із цих підстав між ними виникали сварки. Вона працює молодшим адміністратором готелю ТОВ «Менора ЛТД» м.Дніпро, її заробітна плата є нестабільною, середньомісячна заробітна плата становить 7389,00 грн. на місяць, інших доходів вона не має. На утримання сина вона не отримує державної допомоги, останній навчається на 1 курсі Дніпровського фахового коледжу будівельно-монтажних технологій та архітектури м.Дніпра. Навчання сина є платним, за річне навчання вона сплачує 10300,00 грн. Вона з сином перебуває у скрутному матеріальному становищі. Домовленості про добровільну сплату необхідної суми аліментів на утримання неповнолітнього сина між нею та відповідачем не досягнуто. Інших дітей у відповідача не має, стягнень за виконавчим листом з відповідача не проводиться. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 грн. щомісячно, починаючи з жовтня 2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

До початку розгляду справи позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог та остаточно просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3200,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 28.11.2022 р. по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 320,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 26.11.2005 року, актовий запис №1227, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 26.11.2005 р. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_5 (а.с.6).

Згідно з свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 06.09.2006 року, актовий запис №1103, батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , записано ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.10.2022 р., ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сином: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Згідно з довідкою про доходи ТОВ «Менора ЛТД» від 05.10.2022 р. №14, ОСОБА_1 , працює в ТОВ «Менора ЛТД» з 25.10.2021 р. по теперішній час, займає посаду покоївки. Загальна сума доходу за період з 01.10.2021 р. по 30.09.2021 р. без урахування аліментів становить 88661,91 грн., а саме: жовтень 2021 р. 1980,81 грн., листопад 2021 р. 6649,13 грн., грудень 2021 р.- 7317,21 грн., січень 2022 р. 10030,13 грн., лютий 2022 р. 7126,36 грн., березень 2022 р. 7381,89 грн., квітень 2022 р. 7149,44 грн., травень 2022 р. 8325,82 грн., червень 2022 р. 7368,37 грн., липень 2022 р. 7438,19 грн., серпень 2022 р. 7581,36 грн., вересень 2022 р. 10313,20 грн. (а.с.11).

Згідно довідки Дніпровського фахового коледжу будівельно-монтажних технологій та архітектури від 07.10.2022 р. №1023, ОСОБА_3 дійсно є студентом 1 курсу, групи КД-22 1/9 Дніпровського фахового коледжу будівельно-монтажних технологій та архітектури спеціальності Підприємництво, торгівля та біржова діяльність. Форма навчання денна, закінчує навчання 30.06.2025 р. (а.с.12).

Згідно квитанції №0.0..1 від 25.08.2022 р. ОСОБА_3 сплачено 5185,00 грн. за навчання у Дніпровському фаховому коледжі будівельно-монтажних технологій та архітектури (а.с.13).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. ч. 1-3 зазначеної статті СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Разом з тим, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На момент ухвалення судом рішення неповнолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 16 років.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» 50% прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2022 року становить 1416,50 грн. (2833,00:2).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою неповнолітньої дитини сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3200,00 грн., щомісячно, враховуючи, що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 11.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного тексту судового рішення 26.12.2022 року.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2

Гапонов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, НОМЕР_4 , АДРЕСА_3