Справа № 159/3283/21
Провадження № 2/159/45/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки в житловому будинку в окрему одиницю та виділ земельної ділянки в натурі як об`єкта права спільної часткової власності,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позовних вимог.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому прохає ухвалити рішення, яким виділити в натурі належну йому:

- 54/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , в окрему одиницю ізольовану квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м., що складається з кухні 1 площею 10, 7 кв.м., кімнати 2 площею 12,4 кв.м., кімнати 3 площею 11,6 кв.м., паливної 4 площею 4,7 кв.м., санвузла 5 площею 14,3 кв.м., кімнати 6 площею 10,2 кв.м..

- 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площа якої складає 0,0921 га, кадастровий номер :05:006:0020, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій відповідно розміщена відокремлена частка житлового будинку, що передається ОСОБА_1 в результаті її виділу в окрему одиницю квартиру АДРЕСА_2 .

Позов обґрунтовано тим, що 30.01.2014 року батько сторін ОСОБА_5 подарував позивачу 54/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 та відповідачу 46/100 частки вказаного будинку. У спільну сумісну власність було подаровано і земельну ділянку площею 0,921 га, кадастровий номер :05:006:0020, для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд.13.08.2015 року рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради присвоєно квартирі загальною площею 53.90 кв.м., житловою 34.20 кв.м. адресний номер АДРЕСА_3 . Оскільки він не може домовитись з відповідачем про добровільний поділ майна він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Стислий виклад заперечень відповідача.

05 липня 2021 року відповідачем ОСОБА_4 подано до суду відзив на позов, в якому зазначила, що ніякого спору про виділ частки нерухомого майна не існує. Вказує, що вона як співвласник іншої частки нерухомого майна, прав позивача не порушує, а тому просить в позові відмовити.

Що стосується виділу в натурі частки земельної ділянки відповідач вказала, що запропоновані позивачем варіанти виділу не забезпечують вільного доступу до її частини будинку та господарських споруд. Позивачем будь-яким чином не враховані вимоги державних будівельних норм та правил, а також «Протипожежні вимоги». Крім цього, всі комунікації та інженерні споруди, каналізація та газопровід є спільними для всього будинку та фактично знаходиться на земельній ділянці де розташована квартира позивача, а тому просить врахувати викладене при ухваленні судового рішення.

Рух справи в суді.

Позовна заява подано до суду 07 червня 2021 року.

Ухвалою судді від 01 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року призначено у даній справі судову земельно-технічну експертизу.

Ухвалою суду від 01 листопада 2022 року поновлено провадження зі стаді на якій було зупинено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11 листопада 2022 року підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиція учасників судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просять проводити поділ земельної ділянки відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи із встановленням сервітутів зазначених у висновку.

Представник відповідача у ході судового розгляду позов не визнала повністю, з підстав викладених у відзиві на позові. Додатково пояснила, що встановлення земельного сервітуту не буде відповідати інтересам відповідача та не вирішить наявних суперечностей сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Копією договору дарування 54/100 часток житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н.С. 30 січня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за №205, доводиться що ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 54/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 .

Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2014 року доводиться та обставина, що 54/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 , зареєстрований за позивачем.

Копією договору дарування земельної ділянки , посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н.С. 24 січня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за №160, доводиться, що ОСОБА_5 подарував сторонам у приватну спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0921 га, яка розташована по АДРЕСА_1 . Призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровий номер земельної ділянки::05:006:0020.

Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2014 року доводиться, що земельна ділянка площею 0,0921 га, яка розташована по АДРЕСА_1 зареєстрована за сторонами у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у формі приватної спільної сумісної власності, розмір частки 1.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №287 від 10.09.2015 року присвоєно квартирі загальною площею 53.90 кв.м., житловою площею 34.20 кв., яка належить ОСОБА_1 , адресний номер «1» по АДРЕСА_1 .

Копією технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 , доводиться, що будинок вже поділений на ізольовані квартири з самостійними входами. З цього технічного паспорта, вбачається, що квартира АДРЕСА_2 ,яка належить позивачу складається: з кухні 1 площею 10, 7 кв.м., кімнати 2 площею 12,4 кв.м., кімнати 3 площею 11,6 кв.м., паливної 4 площею 4,7 кв.м., санвузла 5 площею 14,3 кв.м., кімнати 6 площею 10,2 кв.м., загальна площа 53,9 кв.м., житлова площа 34,2 кв.м.. Інвентаризаційна вартість квартири становить 121 769 гривень.

Відповідно до висновку експерта №8882 від 20.10.2022 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, поділ земельної ділянки кадастровий номер :05:006:0020 між двома співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до часток права власності на житловий будинок та господарські будівлі в окремі ізольовані з окремим заїздом є технічно можливим відповідно до вимог нормативно-правових актів.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку що позов підставний та підлягає задоволенню.

Стаття 321ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченийст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядок, встановлених законом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України та ч. 1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок та спільної сумісної власності на земельну ділянку, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Як випливає з положення ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України , поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Сторона позивача звернулася до відповідача з пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки. Однак, така пропозиція була залишена без розгляду відповідачем, яка не виявила бажання укласти відповідний договір, погодити його умови або ж вчинити будь-які інші дії, що свідчили б про намір укласти відповідний правочин.

За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 367,370 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової та сумісної власності на це майно.

Спір про розмір часток та конкретних приміщень в житловому будинку та інших будівель між сторонами відсутній.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 54/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями. Вказана обставина визнається відповідачем у справі.

Отже, необхідно виділити належну позивачу 54/100 частку житлового будинку АДРЕСА_4 в окрему одиницю ізольовану квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м., що складається з кухні 1 площею 10, 7 кв.м., кімнати 2 площею 12,4 кв.м., кімнати 3 площею 11,6 кв.м., паливної 4 площею 4,7 кв.м., санвузла 5 площею 14,3 кв.м., кімнати 6 площею 10,2 кв.м..

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації ( ч.3 ст.364 ЦК).

Підлягають задоволенню вимоги позивача про виділ в натурі земельної ділянки,яка перебуває у спільній сумісній власності з врахуванням розміру їх часток у житловому будинку, господарських будівель та споруд.

Виділ землі базується за тими ж принципами та методичними підходами, які застосовуються до поділу житлового будинку, за виключенням того правила, що у випадку виділу в натурі частки земельної ділянки, співвласнику якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику.

Відповідач не бажає вирішувати питання розподілу земельної ділянки, що обмежує права позивача як співвласника, є незаконним і також порушує права позивача.

Відповідно до висновку експерта №8882 від 20.10.2022 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, поділ земельної ділянки кадастровий номер :05:006:0020 між двома співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до часток права власності на житловий будинок та господарські будівлі в окремі ізольовані з окремим заїздом є технічно можливим відповідно до вимог нормативно-правових актів.

У частині першій статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно статті 370 ЦК України, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Статтею 372 ЦК визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відтак, зважаючи на викладене та враховуючи, що інших варіантів поділу земельної ділянки не має, а тому суд вважає, що саме такий варіант розподілу визначений висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, буде відповідати інтересам сторін та є достатньо обґрунтованим.

Відповідно до висновку експерта №8882 від 20.10.2022 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, поділ земельної ділянки можливий між двома співвласниками лише при встановленні земельного сервітуту. Судом враховується позиція сторони позивача та відсутність інших варіантів розподілу земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ч.1 ст.402 ЦК України встановлено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Частиною 1 ст.404 ЦК України визначено, що в особи виникає право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередач, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Таким чином, суд вважає за можливе проводити розподіл земельної ділянки із встановленням земельного сервітуту, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи і це буде відповідати задоволенню потреб сторін.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78,82, 141, 247, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.355, 356, 364,367, 370,401,402,404 ЦК України, ст.ст. 86, 151 ЗК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Виділити в натурі належну ОСОБА_1 54/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , в окрему одиницю - ізольовану квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м., що складається з кухні 1 площею 10, 7 кв.м., кімнати 2 площею 12,4 кв.м., кімнати 3 площею 11,6 кв.м., паливної 4 площею 4,7 кв.м., санвузла 5 площею 14,3 кв.м., кімнати 6 площею 10,2 кв.м., припинивши право спільної часткової власності.

Виділити в натурі ОСОБА_1 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площа якої складає 0,0921 га, кадастровий номер :05:006:0020, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій відповідно розміщена відокремлена частка житлового будинку, що передається ОСОБА_1 в результаті її виділу в окрему одиницю квартиру АДРЕСА_2 , площею 497 кв.м., відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №8882 від 20.10.2022 року, припинивши право спільної сумісної власності.

Встановити земельний сервітут на безоплатне користування чужою земельною ділянкою, а саме:

-для ОСОБА_4 площею 6 кв.м. та 9 кв.м.;

-для ОСОБА_1 площею 12 кв.м., відповідно до Додатку №1 Схеми поділу земельної ділянки Висновку судової земельно-технічної експертизи №8882 від 20.10.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 10306,60 грн. ( десять тисяч триста шість грн. 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст складено та підписано без його проголошення 22 грудня 2022 року.

Головуючий В`ячеслав Лесик