Справа № 675/116/20
Провадження № 2/675/52/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2022 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліци М. О.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Кіндрася С. В.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Афадєєва В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні Ізяславського районного суду у м. Ізяславі у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

у с т а н о в и в :

21 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи це тим, що 24 грудня 2018 року о 05 годині 30 хвилин у с. Теліженці Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області на вул. Гагаріна на містку через річку Тсайка водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, здійснив наїзд на автомобіль ОСОБА_1 марки «ВАЗ 21140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Під час даної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач вважає, що причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_2 п. 11.3 Правил дорожнього руху України.

Подію ДТП 24 грудня 2018 року було зафіксовано працівниками Ізяславського відділення поліції Славутського відділу ГУНП в Хмельницькій області шляхом складення протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 054139 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, однак вказаний протокол до Хмельницького міськрайонного суду на розгляд не надійшов.

Позивач вказує, що вартість відновлювального ремонту становить 60453 грн 96 коп, що підтверджується висновком експертного дослідження № Д 11/1 від 08 січня 2019 року Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», куди ОСОБА_1 звернувся за відшкодуванням та відповідно до Протоколу узгодження розміру та способу страхового відшкодування отримав 31843 грн страхового відшкодування за механічні пошкодження транспортного засобу «ВАЗ 21140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позивач вважає, що ОСОБА_3 як власник джерела підвищеної небезпеки, якому належав страховий поліс, та ОСОБА_2 як особа, котра безпосередньо завдала шкоду, мають відшкодувати різницю між сумою, виплаченою страховою компанією в якості страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту. ОСОБА_1 просить стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 28610, 96 грн та інші витрати у сумі 5887,21 грн, які складаються з витрат на пальне для поїздки до страхової компанії 1179,71 грн, витрат на пальне для поїздки до експерта у м. Житомир 832,50 грн, оплати послуг експерта Житомирського НДЕКЦ 1015,20 грн, витрат на поштові послуги 309,8 грн, витрат на послуги евакуатора 2550 грн, а також понесені судові у сумі 840,80 грн.

Позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Кіндрась С. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з письмовими заявами, у яких просили справу розглядати за їх відсутності, подали до суду відзиви на позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Афадєєв В. В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

21 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 лютого 2020 року відкрите провадження за вказаною заявою, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального провадження.

Ухвалами Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2021 року були задоволені клопотання представника позивача та представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021 року задоволене клопотання представника позивача, призначена судова авто-технічна експертиза, провадження у справі зупинене.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року провадження у справі поновлене.

23серпня 2022 року підготовче провадження було закрите, справу призначено до розгляду.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; норми Конституції України є нормами прямої дії; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно довідки № 781117 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу ГУНП в Хмельницькій області від 08 лютого 2019 року, копія якої додана до матеріалів справи, 24 грудня 2018 року о 05 годині 30 хвилин у с. Теліженці Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області на вул. Гагаріна на містку через річку Тсайка сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення бокове. Учасникам вказаної пригоди були: легковий автомобіль державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , легковий автомобіль державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузова, рами чи шасі НОМЕР_3 , власником та водієм якого являється ОСОБА_1 . У зазначеній довідці вказано про наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень передньої лівої частини, передньої нижньої частини, бокової лівої нижньої частини. У розділі ІV наведеної довідки зазначено, що ОСОБА_2 порушив пункт 11.3 ПДР, за фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП складено адміністративний протокол БРО54139 за ст. 124 КУпАП. Наявність події ДТП, склад учасників цієї пригоди, належність транспортних засобів, наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідачами визнавались.

Відповідно до висновку експертного дослідження № Д 11/1 від 08 січня 2019 року, проведеного експертом відділу товарознавчих досліджень та оціночної діяльності Житомирського НДЕКЦ МВС України за заявою ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 60453,96 грн, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією названого висновку.

На підтвердження своїх позовних вимог про інші виплати позивач додав до позовної заяви копії фіскальних чеків про купівлю газу на АЗС № 19 ТОВ «Барнетта-Торг», на АЗС № 11 ТОВ «Селінг-Оіл», про купівлю конвертів та марок у Відділенні поштового зв`язку смт. Любар Житомирської дирекції ПАТ «Укрпошта», квитанції про перерахування коштів Житомирському НДЕКЦ МВС України за дослідження автотоварознавче, товарного чеку за послуги евакуатора.

Також ОСОБА_1 додав до позовної заяви копію заяви-клопотання від 11 жовтня 2019 року, адресованого ОСОБА_2 , про відшкодування залишку вартості відновлювального ремонту в сумі 28610,96 грн та інші витрати в сумі 5821,21 грн та копію конверта, за відмітками на якому вбачається, що лист не був отриманий ОСОБА_2 .

Автомобіль марки «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , копія якого додана до матеріалів справи.

Адміністративний протокол БРО54139, складений Ізяславським відділенням поліції Славутського відділу ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП був направлений простим поштовим відправленням до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, що підтверджується листом Ізяславського відділення поліції Славутського відділу ГУНП в Хмельницькій області № 1192/10601-2019 від 22 лютого 2019 року, копія якого додана до матеріалів справи, наданими на виконання ухвали суду листом начальника відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського РУП ГУНП України в Хмельницькій області № 835/121/124/106/01-2021 від 01 березня 2021 року та копією супровідного листа від 10 січня 2019 року № 121/106/01-2019. Разом з тим, до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області вказаний протокол не надійшов, що підтверджується листом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 1284 від 09 квітня 2019 року, копія якого додана до матеріалів справи. Як вбачається з відповідей Ізяславського відділення поліції Славутського відділу ГУНП в Хмельницькій області, Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Генеральної прокуратури України, Шепетівської місцевої прокуратури, Акціонерного товариства «Укрпошта», Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, копії яких додані до матеріалів справи, зазначений протокол фактично був згублений. Відповідно, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, розглянута судом не була, судом не була встановлена наявність або відсутність вини ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Вказана обставина не оспорювалась відповідачами.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 у відзиві зазначив, що не являється належним відповідачем у розумінні ч. 2 ст. 1187 ЦК України та п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, оскільки хоч і являється власником транспортного засобу марки «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак 24 грудня 2018 року о 05 годині 30 хвилин у с. Теліженці Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області на вул. Гагаріна на містку через річку Тсайка вказаним транспортним засобом не керував. ОСОБА_3 надав суду копію довіреності від 10 травня 2016 року, згідно якої ОСОБА_2 був наділений правом експлуатувати та розпоряджатись автомобілем марки «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що не згідний з твердженням позивача про те, що з нього слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 28610, 96 грн. та інші витрати у сумі 5887,21 грн., які складаються з витрат на пальне для поїздки до страхової компанії 1179,71 грн., витрат на пальне для поїздки до експерта у м. Житомир 832,50 грн., оплати послуг експерта Житомирського НДЕКЦ 1015,20 грн., витрат на поштові послуги 309,8 грн., витрат на послуги евакуатора 2550 грн. Свої заперечення ОСОБА_3 мотивує тим, що відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок відшкодовувати шкоду, завдану ДТП, покладається на страховика в межах ліміту відповідальності, який в даному випадку становить сто тисяч і мав би покрити розмір шкоди, заявлений позивачем. Щодо інших витрат позивача, які полягають у відшкодуванні витрат на пальне, на поштові витрати, на оплату послуг експерта та послуги евакуатора ОСОБА_3 зазначив, що такі витрати є необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено цільове використання сум витрат на пальне та витрати на поштові послуги. Що стосується витрат на оплату послуг експерта Житомирського НДЕКЦ ОСОБА_3 вважає, що таке самостійне залучення експерта суперечить вимогам ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Афадєєв В. В. подав до суду відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечував.

Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року за клопотанням представника позивача призначена судова авто-технічна експертиза. Під час обговорення питання про призначення цієї експертизи представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Афадєєв В. В. проти призначення експертизи заперечував з тих мотивів, що відповідач ОСОБА_2 визнає свою вину у вчиненні розглядуваної дорожньо-транспортної пригоди.

Перед експертами були поставлені наступні питання:

1. Чи порушив водій ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 Правила дорожнього руху та з чиєї вини сталося ДТП 24 грудня 2018 року о 05 годині 30 хвилин у с. Теліженці Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області на вул. Гагаріна на містку через річку Тсайка?

2. Як повинен був діяти ОСОБА_2 24 грудня 2018 року о 05 годині 30 хвилин у с. Теліженці Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області на вул. Гагаріна на містку через річку Тсайка відповідно до Правил дорожнього руху у дорожній обстановці, що склалася?

3. Чи мав водій ОСОБА_2 технічну можливість запобігти виїзду на зустрічну смугу руху назустріч транспортному засобу, водієм якого був ОСОБА_1 ?

4. З якою швидкістю рухався транспортний засіб «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , враховуючи механічні пошкодження автомобіля «ВАЗ 21140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зазначені на фото висновку експертного дослідження № Д 11/1 від 08 січня 2019 року Житомирського НДЕКЦ?

5. Чи мав водій ОСОБА_2 технічну можливість шляхом екстренного гальмування зупинити транспортний засіб «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з моменту виникнення небезпеки для руху при виїзді на зустрічну смугу автомобілю «ВАЗ 21140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та не доїжджаючи до перешкоди?

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-21/9525-ІТ від 06 квітня 2022 року експерт зміг надати відповідь тільки на друге питання та вказав, що в заданій дорожній обстановці, в умовах виїзду автомобіля «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на смугу зустрічного руху, де й відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем ВАЗ 21140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. п. 10.1, 11.1 (в умовах відсутності дорожньої розмітки на момент скоєння ДТП), 11.3, 12.4, в умовах скоєння ДТП в темну пору доби 12.2, та за умови виїзду на смугу зустрічного руху при переміщенні з втратою поперечної стійкості (заносі) й вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

25 березня 2019 року ОСОБА_2 відшкодував ОСОБА_1 2000 грн на відшкодування франшизи, що підтверджується наданою суду копією квитанції. ОСОБА_1 не заперечував факт отримання зазначеної суми.

Згідно доданої до матеріалів справи копії поліса № АМ/2758599 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхувальником являється ОСОБА_3 , строк дії з 00 годин 00 хвилин 02 лютого 2018 року до 01 лютого 2019 року, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає сто тисяч гривень, розмір франшизи становить одну тисячу гривень.

Згідно доданої до матеріалів справи копії протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування в порядку, що передбачений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 досягли згоди, що розмір страхового відшкодування за транспортний засіб «ВАЗ 21140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 , що пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24 грудня 2018 року у с. Теліженці Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області на вул. Гагаріна, за участю забезпеченого договором страхування № АМ/2758599 від 25 січня 2018 року транспортного засобу «Mersedes-Benz 316 CDI SPRINTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхувальник ОСОБА_3 , складає тридцять дві тисячі гривень. У п. 4 вказаного протоколу зазначено, що розмір відшкодування за транспортний засіб «ВАЗ 21140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 , встановлений за домовленістю та згодою сторін (страхової компанії та ОСОБА_1 ), є остаточним та таким, що не підлягає оскарженню чи зміні.

В ході судового розгляду на виконання ухвали суду Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» надало копії документів, на підставі яких ОСОБА_1 виплачене страхове відшкодування. Товариство повідомило, що 26 грудня 2018 року отримало від ОСОБА_1 повідомлення про страховий випадок, що підтверджується наданою суду копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У присутності представника страхової компанії та власника пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 був оглянутий експертом автотоварознавцем ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу № 003/19 від 04 січня 2019 року, копія якого надана суду. 08 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» з письмовою заявою про страхове відшкодування, що підтверджується копією вказаної заяви, наданою суду. 14 березня 2019 року Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 підписаний протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування в порядку, що передбачений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004, що підтверджується наданою суду копією цього протоколу. 14 березня 2019 року був підписаний страховий акт № ОЦ/177/002/19/0051 (аварійний сертифікат), у якому вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей, без ПДБ, складає 38118,02 грн, з урахуванням безумовної франшизи (1000,00 грн) страхове відшкодування 37118,02 грн, на підставі договору про врегулювання підлягає перерахуванню 32000,00 грн, що підтверджується наданою суду копією вказаного акту. Страхове відшкодування у сумі 32000,00 грн ОСОБА_1 було сплачено згідно платіжного доручення № 3639 від 22 березня 2019 р., що підтверджується наданою суду копією зазначеного платіжного доручення. Позивач ОСОБА_1 не заперечував факт отримання від Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування у сумі 32000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 визначає наступне значення термінів:

1.1. страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

1.2. страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування»;

1.3. потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу;

1.7. забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована;

1.8. страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору;

1.12. дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За вимогами п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 зазначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу, послуги евакуатора відносяться до шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, та мали бути відшкодовані страховиком.

Крім того, в даному випадку згідно поліса № АМ/2758599 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 грн., тобто розмір завданої потерпілому шкоди не перевищував ліміта відповідальності.

За таких обставин обов`язок відшкодувати вартість відновлювального ремонту пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіля позивача та витрати, понесені ОСОБА_1 на послуги евакуатора, покладені саме на Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», яке у виплаті ОСОБА_1 відшкодування не відмовляло. Разом з тим між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 були узгоджені розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування відповідно до протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, підписаного 14 березня 2019 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та витрат на послуги евакуатора.

Щодо відшкодування інших витрат у сумі 5887,21 грн, які складаються з витрат на пальне для поїздки до страхової компанії 1179,71 грн, витрат на пальне для поїздки до експерта у м. Житомир 832,50 грн, оплати послуг експерта Житомирського НДЕКЦ 1015,20 грн, витрат на поштові послуги 309,8 грн, суд зазначає наступне.

Згідно п. п. 34.1, 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З документів, наданих Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» вбачається, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду отримано страховиком 26 грудня 2018 року, а огляд транспортного засобу проводився 04 січня 2019 року, тобто в строк, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004, тому підстав самостійно обрати експерта для визначення розміру шкодиу ОСОБА_1 не виникло.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, саме на позивача покладений обов`язок довести те, що інші витрати, які складаються з витрат на пальне у сумі 1179,71 грн та 832,50 грн, оплати послуг експерта Житомирського НДЕКЦ у сумі 1015,20 грн, витрат на поштові послуги у сумі 309,8 грн, пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, мають значення для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, є необхідними для такого визначення, використані саме на вказані потреби.

ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження доцільності вказаних витрат.

Додані до позовної заяви копії фіскальних чеків про купівлю газу на АЗС № 19 ТОВ «Барнетта-Торг», на АЗС № 11 ТОВ «Селінг-Оіл», про купівлю конвертів та марок у Відділенні поштового зв`язку смт. Любар Житомирської дирекції ПАТ «Укрпошта» не являються належними доказами того, що придбане паливо використане саме для поїздок до страховика та експерта, а придбані конверти та марки для листування з приводу дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача інших витрат у сумі 5821,21 грн.

Позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати, які складаються зі сплаченого при подачі позову судового збору.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Любарським РВ УМВС України в Житомирській області 22 серпня 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області 24 травня 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , жителя АДРЕСА_3 ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (місце знаходження 04080 м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04 січня 2023 року.

Суддя: О. С. Янішевська