Справа № 456/3187/22
Провадження № 2-о/456/99/2022
РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С.

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Бердянськ, Запорізької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердянськ, Запорізької області, Україна. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянськ, Запорізької області померла донька заявника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок смерті доньки заявника Бердянським 3АГС міста Бердянська 26.05.2022 року було видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27.07.2022 № 169) «Про перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) станом на 14 липня 2022 року Запорізька область, зокрема, Бердянський район, а також Бердянська міська територіальна громада віднесені до територій, які перебувають в тимчасовій окупації. Враховуючи наведене та у зв`язку з воєнними діями на території постійного місця проживання заявника, в липні місяці поточного року заявник переїхала і тимчасово перебуває на території Стрийської територіальної громади. Заявник особисто зверталась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області із заявою з метою реєстрації смерті доньки ОСОБА_2 та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. За результатами розгляду від 16.08.2022 року за № 4/22.11-06-92 заявник отримала роз`яснення стосовно належного документу для проведення акту реєстрації, а саме: у відповідності до п.1 Глава 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджені наказом Мін`юсту України № 52/5 від 18.10.2000 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940) підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року №11501/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів СБУ у разі реєстрацій смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Оскільки, такі документи до заяви про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 заявником не додано, тому заявнику було відмовлено в проведенні реєстрації смерті. Дочка заявника була особою з інвалідністю 2 групи, часто хворіла, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в міській лікарні м. Бердянськ Запорізької області (Бердянське медичне територіальне об`єднання) та взамін лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 було видане свідоцтво про смерть. Враховуючи те, що факт смерті мав місце на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України, місцеве самоврядування тимчасово не здійснюють свої повноваження та на якій неможливо отримати медичний документ, що буде прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», заявник не в змозі отримати свідоцтво про смерть її доньки.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, покликаючись на викладені в заяві обставини та просила заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення заявника, свідка, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в заяві слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.317ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України.

Згідно довідки від 11.07.2022 року №1304- ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

З реєстраційного посвідчення особи тимчасово перебуваючої на території Стрийської ТГ у зв`язку з воєнними діями №12042 від 11.07.2022 року вбачається, що адреса тимчасово перебування ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 07.02.1996 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

16.08.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Львів) відмовлено ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , у відповідності до п.1 Глава 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджені наказом Мін`юсту України № 52/5 від 18.10.2000 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940), оскільки підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року №11501/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів СБУ у разі реєстрацій смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п.п.8, 9 ч.1 статті 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; а також смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Доказами на підтвердження факту смерті є: медичні документи про смерть, неможливість одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт тощо.

Заявником до заяви не було надано жодного медичного документу, що б підтверджував факт та причину смерті та доказів неможливості одержання такого документу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.

Однак, на підтвердження факту смерті заявником до заяви додано тільки свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 26.05.2022 року Бердянським ЗАГС міста Бердянська, що є недійсним, оскільки видане незаконними органами та не відповідає встановленій законодавством вимогам та положенням ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасове окупованій території України».

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що її сестра ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні м. Бердянськ Запорізької області, однак мертвої сестри вона не бачила, оскільки про смерть сестри повідомив лікар по телефону. Вона з мамою не хоронили сестру, оскільки у них не було грошей на поховання, а тому попросили морг, щоб похоронив сестру.

Суд не приймає до уваги показання свідка, оскільки такі достовірно та чітко не підтверджують факт смерті ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України задоволенню не підлягає за недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2022.

Головуючий суддя С. С. Сас