23 грудня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого-судді - Панченко О.М.
за участі секретаря судового засідання - Богослов Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою про визнання особи ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовну заяву мотивував тим, що Позивач придбав у Відповідача квартиру АДРЕСА_1 , Відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, але припинилися обставини, які були підставами для встановлення сервітуту. В зв`язку з цим, Позивач вважає, що факт реєстрації місця проживання Відповідача в його квартирі суперечить інтересам Позивача - Відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою позивача.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею по даній цивільній справі визначено суддю Панченко О.М.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2022 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивач повідомлявся про день та час розгляду справи належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримував та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, відзиву до суду не подавав, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті заочно за відсутності сторін.

Як вбачається з матеріалів судової справи та наданих доказів, квартира АДРЕСА_1 перебуває в особистій приватній власності Позивача та була набута ним на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.12.2022, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко І.І. та зареєстрований в реєстрі за № 364.

Відповідач є зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно положень ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи положення передбачені ст. ст. 317, 383, 391 ЦК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 406 ЦК України, 1. Сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. 2. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. 3. Власник земельної ділянки має право вимагати припинення сервітуту, якщо він перешкоджає використанню цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням. 4. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

Згідно матеріалів справи, Позивачем було доведено належність йому на підставі права власності квартири АДРЕСА_1 , а також те, що наявне зареєстроване місце проживання Відповідача у такому житлі - суперечить інтересам Позивача, як власника нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом, уповноваженим на зняття з реєстрації, протягом семи днів на підставі, зокрема, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Відтак є наявними правові підстави для визнання Відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 з метою подальшого зняття його з реєстраційного обліку у встановленому законом порядку на підставі рішення суду.

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню, так як зазначені у ньому обставини знайшли своє підтвердження в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного та керуючись 15, 16, 310, 317, 319, 391, 403, 406 ЦК України та ст. 4, 15, 19, 43, 76, 81, 175, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Оксана ПАНЧЕНКО