№ 201/6266/21
провадження 2/201/1153/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «К.О.Д», третя особа Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення збитків і коштів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 червня 2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «К.О.Д» про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення збитків і коштів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, позовні вимоги змінювалися, доповнювалися і уточнювалися. Позивач в своєму позові посилається на те, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_1 , саме на ТОВ «К.О.Д» покладено зобов`язання якісно утримувати внутрішньобудинкові мережі, зокрема, мережі теплопостачання, нести відповідальність за технічний стан і експлуатацію теплових мереж всередині будинку і розподіл тепла по квартирах. А оскільки саме від діяльності по обслуговуванню внутрішньобудинкової мережі теплопостачання залежить теплопостачання у квартирі позивача від організації, яка приймає платежі за послуги по утримуванню цих систем і за відсутність послуг і не належної якості даних послуг повинна відповідати організація яка неналежно виконує свої послуги, а саме - відповідач.

Протягом останніх двох років послуги централізованого опалення були неналежної якості, у квартирі холодно, температура повітря не відповідає встановленим законом нормам, хоча КП «Теплоенерго» ДМР нараховує плату за централізоване опалення у повному розмірі ігноруючи акти претензії. Лише 10 лютого 2021 року комісією у складі представників відповідача складено акт. яким зафіксований температурний режим в житлових кімнатах квартири +16 °С при температурі на вулиці +4°С, що також є підтвердженням, що коли на вулиці мінусова погода, го у помешканні температура нижче закріплених норм для проживання. З початком опалювального сезону 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 на всіх поверхах спостерігається відсутність належного опалювального процесу. У мешканців даного будинку у квартирах температура, середня: 8-12 градусів і не підіймається вище за 15 градусів коли на вулиці мінусова температура, що є не належним виконанням робіт по постачанню теплової енергії. Мешканці будинку неодноразово зверталися до управляючої компанії КОД та КП «Теплоенерго», але ситуація не змінюється.

Управляюча компанія КОД тільки повідомляє, що нічого не може зробити, оскільки на останніх поверхах невірно зроблена опалювальна система, а отже управляюча компанія КОД знає винуватців даної ситуації та причину і нічого по вирішенню даної проблеми не робить не тільки у опалювальному сезоні 2020-2021 року, а і попередні опалювальні сезони. Також управляюча компанія КОД не стежить та не відновлює комунікації які знаходяться у підвальному поверсі, а саме труби мають вже неналежний вид та стан і наявна відсутність системи відводу води. Управляюча компанія КОД зробила у трубах опалення дірки та воду яка призначена для опалення частково спускає у труби каналізації (також управляюча компанія і там зробила дірки), а іншу частину прямо у підвал, що призводить до затоплення підвалу, розповсюдження комах.

У мешканців першого поверху спостерігається збільшення вологості у квартирі та не тільки у квартирах, а і у під`їзді неприємний запах вологості та каналізації. По причині спуску води опалення у підвал спостерігається конкретний шум з підвалу який чутно на першому поверсі, а саме у квартирі АДРЕСА_3 , шо призводить до неможливості знаходитись у приміщенні, оскільки постійний шум діє на нервову систему та не дає відпочивати, це є порушення прав людини.

Позивач вважає дані дії управляючої компанії по спуску теплової енергії у каналізацію і підвал не тільки має характер протиправності, який завдає шкоду мешканцям будинку, а і впливає на значні втрати для КП «Теплоенерго» по втраті опалювальної енергії та використання її за не призначенням (спуску у підвал та каналізацію). Позивач та і мешканці будинку неодноразово зверталися до управляючої компанії для вирішення даної важливої проблеми, особливо у зимовий період, але їх ігнорують, а також виставляють повні рахунки по споживанню опалення, якого немає та за послуги управляючої компанії яка не реагує на звернення та за послуги з управління будинку.

Саме тому, що через такі неправомірні дії відповідача в квартирі позивачки була постійна підвищена вологість, а в квартирі мешкав і постійно знаходився батько позивачки, він (батько) захворів і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим також позивачці завдано моральну шкоду

В даному випадку оскільки саме по бездіяльності ТОВ «К.О.Д» виникла дана проблема, а саме неможливість отримання послуг з опалення і температура у зимовий період нижче зазначених норм для жилих помешкань, то саме ТОВ «К.О.Д» повинно їй як споживачу не належних послуг, компенсувати за послуги які оплачені, а неможливо отримати по вині бездіяльності управляючої компанії.

Позивач звернувся з цим питанням про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування їй матеріальної шкоди до відповідача, яку той не відшкодував, ніяких дій не відбулося, тобто фактично отримана відмова, тому позивачка вимушена була звертатися до суду і просила стягнути з ТОВ «К.О.Д» на користь ОСОБА_1 грошові кошти: у сумі 7044.66 грн. за не отримані послуги з теплопостачання у 2019 році, у сумі 6965 грн. за 2020 рік, у сумі 6755,49 грн. за 2021 рік, а всього 20 765.15 грн.; зобов`язати ТОВ «К.О.Д.» зробити перерахунок вартості послуг по утриманню внутрішньобудинкових мереж, а саме стягнути з ТОВ «К.О.Д» на користь позивача грошові кошти як перерахунок вартості комунальних послуг за не отримані послуги по утриманню будинку: у сумі 3849 грн. за 2020 рік, у сумі 3455.74 грн. за 2021 рік, а всього 7 304..74 грн.; визнати дії і бездіяльність по не проведенню перерахунку і не налагодження системи опалення ТОВ «К.О.Д.» протиправною; стягнути з ТОВ «К.О.Д.» моральну шкоду на користь ОСОБА_1 у сумі 100 000.00 грн. та зобов`язати відповідача спільно з третьою особою налагодити систему опалювання будинку за адресою: АДРЕСА_4 до початку опалювального сезону 2021-2022 року, задовольнивши уточнений позов у повному обсязі.

З`ясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню.

Представник відповідача ТОВ «К.О.Д» надав відзив, в якому проти позовних вимог, викладених обставин і задоволення позову заперечували, вказавши на те, що матеріалами позову і справи не доведена їх вина в завданні вказаної позивачем всієї шкоди та збитків, вимоги позивача про моральну шкоду безпідставні і не доведені, фактично просили розглянути справу за наявними матеріалами справи по закону з урахуванням відзиву на позов.

Представник третьої особи КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними і оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи та недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, оскільки належних доказів (будь-яких) на підтвердження причини відсутності в засіданні вказані особи не надавали. На даній стадії слухання суд вважає помилковим перенесення слухання в справі з мотивів зайнятості представника, коронавірусної ситуації в країні, воєнного стану чи інш., оскільки суди працюють, таке перенесення (відкладення) слухання справи можливе за умови, якщо не вирішені всі інші питання (а вони вирішені), не розглянуті клопотання (а вони розглянуті), не з`ясовані доповнення, заяви і клопотання (з`ясовані) та інш., від яких залежить можливість її розгляду; при цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто може перешкоджати вирішенню цієї справи. Посилання представника на те, що його неявка /чи адвоката/ на даній стадій процесу у цій справі може вплинути на результати розгляду цієї цивільної справи, протирічить названому; навіть якщо зайнятий в іншому судовому процесі представник (адвокат), то сам відповідач зобов`язаний був з`явитися в судове засідання, чого він з не поважних причин не зробив. Отже, суд вважає можливим розгляд справи далі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні з позовної заяви та пояснень сторони позивача з`ясовано, що позивач ОСОБА_1 мешкає в квартирі АДРЕСА_1 ; вона стверджує, що саме на Товариство з обмеженою відповідальністю «К.О.Д» покладено зобов`язання якісно утримувати внутрішньобудинкові мережі, зокрема, мережі теплопостачання, нести відповідальність за технічний стан і експлуатацію теплових мереж всередині будинку і розподіл тепла по квартирах відповідно до положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 21 89-УІІ1, який набрав чинності 10 грудня 2017 року. Даний факт саме не належного виконання своїх обов`язків саме Товариством з обмеженою відповідальністю «К.О.Д» під час опалювального сезону 2019-2020 та 2020-2021 та і раніше підтверджує і КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради. А оскільки саме від діяльності по обслуговуванню внутрішньобудинкової мережі теплопостачання залежить теплопостачання у квартирі від організації яка приймає платежі за послуги по утримуванню цих систем і за відсутність послуг і не належної якості даних послуг повинна відповідати організація яка неналежно виконує свої послуги, а саме ТОВ «К.О.Д.»

Так, протягом останніх двох років послуги централізованого опалення були неналежної якості, у квартирі холодно, температура повітря не відповідає встановленим законом нормам, хоча КП «Теплоенерго» ДМР нараховує плату за централізоване опалення у повному розмірі ігноруючи акти претензії.

Відповідно до п.п. 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, а теплопостачальна організація зобов`язана своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, та проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором.

Лише 10 лютого 2021 року комісією у складі представників відповідача складено акт. яким зафіксований температурний режим в житлових кімнатах квартири +16 °С при температурі на вулиці +4°С, що також є підтвердженням, що коли на вулиці мінусова погода, го у помешканні температура нижче закріплених норм для проживання. Відповідно до вказаного Порядку перерахунок розміру плати за послуги з централізованого опалення проводиться лише у випадках: 1) надання послуг пізніше встановленого строку або дострокового закінчення опалювального сезону; 2) перерви у наданні послуг з централізованого опалення понад 12 годин на добу; 3) якщо фактична температура в житлових приміщеннях нижча ніж нормативна (+18оС, у наріжних кімнатах +20оС) понад 12 годин на добу. При температурі в житлових приміщеннях нижче ніж + 12оС (у наріжних кімнатах нижче ніж +14оС) плата за централізоване опалення не справляється.

З початком опалювального сезону 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 на всіх поверхах спостерігається відсутність належного опалювального процесу. У мешканців даного будинку у квартирах температура, середня. 8-12 градусів і не підіймається вище за 15 градусів коли на вулиці мінусова температура, що є, на думку позивача, не належним виконанням робіт по постачанню теплової енергії. Мешканці будинку неодноразово зверталися до управляючої компанії КОД та КП «Теплоенерго», але ситуація не змінюється.

Управляюча компанія КОД повідомляє, що нічого не може зробити, оскільки на останніх поверхах невірно зроблена опалювальна система, а отже управляюча компанія КОД знає винуватців даної ситуації та причину і нічого по вирішенню даної проблеми не робить не тільки у опалювальному сезоні 2020-2021 року, а і попередні опалювальні сезони.

Також управляюча компанія КОД, як стверджує позивач, не стежить та не відновлює комунікації які знаходяться у підвальному поверсі, а саме труби мають вже неналежний вид та стан і наявна відсутність системи відводу води. Управляюча компанія КОД зробила у трубах опалення дірки та воду яка призначена для опалення частково спускає у труби каналізації (також управляюча компанія і там зробила дірки), а іншу частину прямо у підвал, що призводить до затоплення підвалу, розповсюдження комах. У мешканців першого поверху спостерігається збільшення вологості у квартирі та не тільки у квартирах, а і у під`їзді неприємний запах вологості та каналізації. По причині спуску води опалення у підвал спостерігається конкретний шум з підвалу який чутно на першому поверсі, а саме у квартирі АДРЕСА_3 , шо призводить до неможливості знаходитись у приміщенні, оскільки постійний шум діє на нервову систему та не дає відпочивати, це є порушення прав людини.

Позивачка вважає дані дії управляючої компанії по спуску теплової енергії у каналізацію і підвал не тільки має характер протиправності, який завдає шкоду мешканцям будинку, а і впливає на значні втрати для КП «Теплоенерго» по втраті опалювальної енергії та використання її за не призначенням (спуску у підвал та каналізацію). Позивач та і мешканці будинку неодноразово зверталися до управляючої компанії для вирішення даної важливої проблеми, особливо у зимовий період, але їх ігнорують, а також виставляють повні рахунки по споживанню опалення, якого немає та за послуги управляючої компанії яка не реагує на звернення та за послуги з управління будинку.

Саме тому, як стверджує позивач, що через такі неправомірні дії відповідача в квартирі позивачки була постійна підвищена вологість, а в квартирі мешкав і постійно знаходився батько позивачки, він (батько) захворів і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим також позивачці завдано моральну шкоду.

В даному випадку, на думку позивача, оскільки саме по бездіяльності Товариства з обмеженою відповідальністю К.О.Д виникла дана проблема, а саме неможливість отримання послуг з опалення і температура у зимовий період нижче зазначених норм для жилих помешкань, то саме ТОВ «К.О.Д» повинно їй як споживачу не належних послуг, компенсувати за послуги які оплачені, а неможливо отримати по вині бездіяльності управляючої компанії.

Оскільки температура у житловому помешканню була нижче визначених

температурних меж, а саме 8-12 градусів у зимовий період, що також підтверджується

скаргами, відповідями управляючої компанії і відзивом, правовою позицією

КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, то саме з управляючої компанії на користь позивача потрібно стягнути суму, сплачену за неотримані послуги з теплопостачання, оскільки саме по вині управляючої компанії вони і не отримані.

Позивач звернувся з цим питанням про відшкодування їй матеріальної шкоди до відповідача, яку той відшкодував, але по моральній шкоді відшкодування майже не відбулося, надана лише менша частина того, що вказував позивач, тобто фактично отримана відмова. Позивач вважає, що вказану заявлену шкоду повинен відшкодовувати саме відповідач в повному обсязі, в добровільному порядку питання не вирішене, виник спір і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.

Суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно з 01 березня 2020 року будинок, в якому мешкає позивач, розпочав обслуговувати управитель - Товариство з обмеженою відповідальністю «К.О.Д.» (колишня назва -ТОВ «УПРАВБУД-СЕРВІС»), який був призначений на підставі конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21 січня 2020 року № 39 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків». На виконання вказаного рішення виконавчим комітетом Дніпровської міської ради в порядку ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування було укладено Договір про надання послуги управління № 2 від 24 січня 2020 року із новим управителем. Договір набрав чинності з 01 березня 2020 року, тому будь-які претензії щодо перерахунку за період до даного часу взагалі не можуть пред`являтись до ТОВ «К.О.Д.».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розділяються житлово - комунальні послуги на: житлову послугу - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відтак, до управителя, який надає житлову послугу, не можуть пред`являтись вимоги щодо перерахунку за комунальні послуги (телопостачання), які управителем не надаються.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько - побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Перелік послуг, визначений в укладеному договорі про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 2 від 24 січня 2020 року, згідно з Законом України «Про житлово - комунальні послуги», Правилами надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типовим договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 року № 71.

До переліку послуг з управління, що надаються ТОВ «К.О.Д.» з 01 березня 2020 року входить технічне обслуговування мереж теплопостачання. Дану послугу з технічного обслуговування мереж теплопостачання будинку надано в повному обсязі.

Так, товариством з обмеженою відповідальністю «К.О.Д.» в рамках підготовки будинку до опалювального періоду 2020-2021 було здійснено промивку системи опалення, ревізію елеваторних вузлів, а також проведено ревізію засувної арматури системи опалення та ГВП, про що складено відповідні акти, паспорт готовності будинку до опалювального періоду, що був погоджений також із КП «Теплоенерго» ДМР.

Саме завдяки виконанню всіх цих підготовчих дій до будинку було пущене тепло. Після прийняття розпорядження про початок опалювального сезону та оголошення про початок розкриття котельні у будинку у будинку АДРЕСА_2 було відкрито всі засувки, вентилі та крани для заповнення системи опалення будинку. Більш того, після закінчення опалювального періоду 2020-2021 саме ТОВ «К.О.Д.» було здійснено підготовку до поточного опалювального періоду 2021-2022, в рамках якої було здійснено промивку системи опалення, ревізію елеваторних вузлів, а також проведено ревізію засувної арматури системи опалення та ГВП, про що складено відповідні акти, паспорт готовності будинку до опалювального періоду, що був погоджений також із відповідачем-2 КП «Теплоенерго» ДМР. Завдяки виконаним управителем ТОВ «К.О.Д.» роботам з технічного обслуговування будинок 1978 року побудови було передано створеному співвласниками будинку ОСББ «ПЕРЕМОГА-124» (44307477) згідно з актом від 01 жовтня 2021 року. Відповідно до п. 2 вказаного акту приймання-передачі об`єкту з управління в управління зафіксовано, що за результатами обстеження об`єкта «конструктивні елементи будинку АДРЕСА_2 знаходяться в задовільному стані.

Між опалювальними сезонами відбувається завоздушення опалювальної системи, тому для запуску системи опалення, циркуляції теплоносія необхідним є не лише відкриття всіх засувок, вентилів та кранів, але й видалення повітря з системи. Існує лише 2 способи для видалення повітря з системи вказаного багатоквартирного будинку: через повітровивідний кран у верхній точці системи на радіаторах квартир на верхньому поверсі. Такий спосіб найбільш оптимальним, правильним, ощадливим та бережливим щодо експлуатації будинку та майна співвласників. Більшість стояків запускаються саме у такий спосіб. Через перезапуск системи опалення, який є довгим та затратним процесом. При такому способі повітря з верхньої точки системи (верхнього поверху) виганяється потоком теплоносія у підвал будинку. Даний спосіб застосовується у крайніх випадках, коли спуск повітря у квартирі верхнього поверху є неможливим. Більш того, при такому способі часто його доводиться застосовувати декілька разів, оскільки циркуляція все одно зупиняється.

Під час запуску системи опалення у 2020 році у верхній квартирі були відсутні мешканці, жодного контакту у співвласників будинку з мешканцями цієї квартири не було, тому з огляду на численні звернення, скарги та прохання співвласників дати тепло, запуск стояка відбувався у другий спосіб - через підвал. Дійсно при такому способі відбувається шум та спуск теплоносія, оскільки іншого способу не існує. Стояк теплопостачання було запущено та досягнуто циркуляції теплоносія у системі. ТОВ «К.О.Д.» не відповідає за температуру теплоносія, а системи цього будинку не дозволяють її якось змінювати. Таким чином, з боку управляючої компанії ТОВ «К.О.Д.» було виконано всі можливі та необхідні технологічні дії щодо мереж теплопостачання. Жодних інших дій жоден нормативний документ не передбачає.

Відтак, позовні вимоги в частині недоотримання від ТОВ «К.О.Д.» послуг щодо забезпечення теплопостачання є необгрунтованими. Таким чином, підстав для здійснення перерахунку за надання послуги з управління багатоквартирним будинком не має. Даний спосіб розвоздушення через перезапуск системи не створює жодних пошкоджень внутрішньобудинкових мереж та є технологічно допустимим та не створює жодних загроз для будинку. Докази зворотного у справі відсутні.

Щодо звинувачень позивачки про те, що ТОВ «К.О.Д.» не здійснив несанкціонований доступ по житла - квартири верхнього поверху будинку, то дані вимоги не ґрунтуються на законі, прямо порушують його.

Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Захищається воно також статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Натомість позивач не зазначила жодних підстав, які б надавали повноваження ТОВ «К.О.Д.» порушити право власності власника квартири з 17 поверху та несанкціоновано увійти до квартири.

Позивач наводить статтю 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за змістом якої: у невідкладних випадках, пов`язаних з необхідністю рятування життя і здоров`я людей та/чи майна, в установленому цією статтею порядку може бути здійснено доступ до житла, іншого об`єкта нерухомого майна без отримання згоди його власника (користувача) (несанкціонований доступ) для проведення огляду та ліквідації або відвернення аварії.

Несанкціонований доступ до житла, іншого об`єкта нерухомого майна відбувається без отримання згоди його власника (користувача), якщо в момент виникнення невідкладного випадку такий власник (користувач) відсутній і немає можливості встановити зв`язок з ним для інформування про необхідність негайного прибуття до житла, іншого об`єкта нерухомого майна або він відмовляється допустити в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна) представника виконавця, і при цьому є об`єктивні підстави вважати, що аварія, яка створює загрозу життю та/або майну, наявна саме в цьому житлі (іншому об`єкті нерухомого майна).

Ситуація, коли не відбувається запуск системи опалення внаслідок неможливості її розвоздушення у верхній точці системи, що знаходиться у квартирі, куди не надається доступ, не такою, яка вважається аварією та створює загрозу життю та/або майну. Відтак, ТОВ «К.О.Д.» діяло в рамках власних повноважень, працівники намагались зв`язатись з власниками квартири, неодноразово виходили, стукали у двері, залишали записки, приписи, однак вказані заходи виявились безуспішними, що стало причиною розвоздушення стояка з підвалу.

ТОВ «К.О.Д.» не є надавачем послуг з проникнення до житла інших осіб за бажанням сусідів. Законом саме на співвласників покладено тягар утримання спільного майна багатоквартирного будинку, тому невідворотнім є необхідність спілкування та знаходити спільну мову між співвласниками верхніх та нижніх поверхів, щодо збалансування систем будинку.

Пунктом 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Відповідно до ст. 382 Цивільного кодексу України та п. 6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

У п. З ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення;

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 вказаного Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Згідно з ч. 2 та ч. З ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 32 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених Постановою КМУ від 5 вересня 2018 року № 712 ціна послуги з управління встановлюється договором управління з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Таким чином, саме співвласники вимушені знайомитись між собою для забезпечення інформаційного обміну для якнайкращого утримання будинку. Отже, самими ж співвласниками здійснено переобладнання системи опалення, що призводить до розбалансування внутрішньобудинкової системи опалення, яке належить до інженерної системи будинку як цілісного майнового комплексу. Будь-яке втручання в систему шляхом зміни гідравлічного опору (заміна та встановлення додаткових приладів опалення, зменшення діаметру трубопроводів, не встановлення перемичок біля приладів опалення на транзитних трубопроводах, встановлення металопластикових труб, прокладання трубопроводів під підлогою) погіршує роботу системи загалом, чим порушуються права інших мешканців.

Ст. 41 Конституції України зазначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно п. 2 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених несправностей, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини.

Всі звернення до співвласників з проханням самовільно не втручатись у внутрішньобудинкові системи, усунути порушення проектування систем в квартирах залишаються без належної реакції. Натомість відсутні ефективні правові механізми щодо усунення таких самовільних переобладнань. Тим більше, що з 01 вересня вже не допускається проведення робіт у системі опалення багатоквартирного будинку. Нині у будинку створене ОСББ «Перемога-124» (44307477), яке і здійснює управління вказаним будинком. Надання послуг з управління багатоквартирним будинком з боку ТОВ «К.О.Д.» припинене.

ТОВ «К.О.Д.» не є виконавцем комунальної послуги з теплопостачання, не здійснює підігрів теплоносія, тому вартість послуг управителя є сталою, визначається договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та не залежить від температури у приміщенні.

Позивач не зазначила, які саме її права та якими саме діями чи бездіяльністю ТОВ «К.О.Д.» були порушені, а також яким чином, на якій підставі та в якому обсязі бажає здійснення перерахунку. Позивач не навела переліку пошкоджень комунікацій та відновлення яких комунікацій бажає, оскільки на момент передачі будинку новоствореному ОСББ «Перемоогв-124» мережі холодного водопостачання та водовідведення, теплопостачання, електропостачання, зливової каналізації перебували у робочому стані.

Станом на даний час заборгованість співвласників даного будинку АДРЕСА_2 перед ТОВ «К.О.Д.» за надані послуги з управління багатоквартирним будинком складає 202 150.07 гривень при місячному нарахуванні 52 602.91 гривень, тобто майже чотири місяці співвласники будинку безкоштовно отримували послуги з управління багатоквартирним будинком. Управитель існує за рахунок оплати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, на умовах господарського розрахунку, тому може здійснювати роботи в рамках кошторису та здійсненої співвласниками оплати.

Позивач не враховує того, послуги управителя полягають не в підтриманні температури теплоносія у трубах, а надає інший спектр послуг, якими вона, як і решта співвласників будинку, користувалась - прибирання прибудинкової території, прибирання снігу посипання, дератизація, дезінсекція та дезінфекція під`їздів від ковід-19, технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж (водопостачання, водовідведення, газопостачання, електропостачання, центрального опалення та зливової каналізації), технічне обслуговування ліфтів та електопостачання ліфтів та освітлення місць спільного користування. У разі відсутності оплати за спожиту будинком електроенергію її постачання припиняється. У разі відсутності технічного обслуговування внутрішньо будинкових газових мереж, своєчасного обслуговування вентиляційних каналів припиняється газопостачання.

Позивач не надала доказів ненадання чи надання не в повному обсязі послуг з управління багатоквартирним будинком, тобто підстави для здійснення перерахунку плати відсутні. Теплопостачання позивач отримує за прямим індивідуальним договором із теплопостачальною організацією КП «Теплоенерго» ДМР, яка і є виконавцем послуг з теплопостачання. Саме дана організація отримує плату за теплопостачання.

Відповідно до пунктів 35 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ № 1198 від 03 жовтня 2007 року, на застосуванні яких наголошує КП «Теплоенерго» ДМР у власному відзиві, теплопостачальна організація має право: знімати та перевіряти покази вузла обліку відповідно до умов договору та проводити обстеження системи теплоспоживання споживача щодо виявлення споживання теплової енергії поза вузла обліку; встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання теплової енергії споживачеві до обсягу, визначеного у договорі; 36. Теплопостачальна організація зобов`язується: забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача (а не будинку) теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором; надавати споживачеві інформацію про обсяги та якість постачання теплової енергії, тарифи (ціни), порядок оплати, методики і нормативи розрахунку, режими споживання на умовах, визначених договором; у разі постачання теплової енергії з використанням власних теплових мереж забезпечити рівноправний доступ до таких мереж усіх споживачів відповідно до укладених договорів; 39. Споживач має право: отримувати згідно із законодавством та укладеним договором відшкодування завданих йому збитків; у разі порушення теплопостачальною організацією умов договору викликати її представника для складення та підписання акта, у якому зазначаються строки, види порушень тощо; вимагати проведення по будинках, не обладнаних приладами комерційного обліку теплової енергії, нарахування реально спожитої кількості тепла на потреби опалення відповідно до визначених договором теплових навантажень будинків, реальних температур теплоносія в теплових мережах, температур зовнішнього повітря та тривалості розрахункового періоду.

Саме теплопостачальна організація засвідчує акти готовності до опалювального сезону, жодних застережень щодо стану мереж теплопостачання до споживача - позивача не зазначали. Також саме співробітники теплопостачальної організації виконують підбір елеватора опалення за номером (типорозміру), розрахунок діаметра сопла і підпірних шайб.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, застосовуються до відносин між теплопостачальною організацією та споживачем (позивачем) про надання послуг з централізованого опалення, а тому до відносин із ТОВ «К.О.Д.» не є застосовними. Таким чином, управляюча компанія ТОВ «К.О.Д.» 01 березня 2020 року прийняла будинок у стані, коли вже декілька десятиліть не замінювались комунікації, а співвласники будинку самовільно, без жодних дозволів від балансоутримувача здійснювали переобладнання внутрішньобудинкової системи теплопостачання. Зі свого боку управляюча компанія

TOB «К.О.Д.» виконала всі можливі та необхідні технологічні дії щодо підготовки до опалювального сезону 2020/2021, а також здійснила запуск опалення за всіма стояками будинку. Жодної технічної можливості змінювати температуру теплоносія, що заходить до будинку управитель не має. Підстав для несанкціонованого входу до квартир, де відсутні співвласники, не було. Крім того, позивач отримувала послуги з управління багатоквартирним будинком в повному обсязі, технічне обслуговування мереж теплопостачання є лише частиною всього обсягу наданих та спожитих послуг.

Належність послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання будинку підтверджена як самим КП «Теплоенерго» ДМР шляхом підписання документації щодо готовності системи до опалювального періоду, так і актом приймання будинку в управління ОСББ. Відтак, правові підстави для здійснення перерахунку відсутні.

Натомість позивач так і не зазначила перерахунку яких саме послуг бажає, в чому вбачає невідповідність мереж та чому і за чий рахунок вважає, що ТОВ «К.О.Д.» має зробити капітальний ремонт мереж, знос яких відбувався з 1978 року, а ТОВ «К.О.Д.» приступило до управління лише 01 березня 2020 року. Позивач так і не вказала в чому саме вбачає моральну шкоду, не надала жодних доказів, хоча заявляє значну суму, яка навіть не співмірна з розміром здійснених нею оплат за весь період обслуговування будинку управителем ТОВ «К.О.Д.» з 01 березня 2020 року до 01 жовтня 2021 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже позивачем доведено, що саме неправомірними діями відповідача, пов`язаними з незаконним і неправильним використанням наданої йому послуги позивачем останньому було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Тобто, позивач повинен довести, що його вказаними дiями не було порушено його права або права відповідача. Однак, жодних доказiв позивачем до суду не надано.

Відповідно до частини 1 ст. 10 Житлового кодексу Української PCP громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.

Відповідно до частини 1 ст. 64 Житлового кодексу Української PCP члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української PCP плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української PCP наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української PCP.

Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української PCP громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української PCP.

Відповідно до ст. 160 Житлового кодексу Української PCP члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2, частини 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. З ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 9 постанови № 4 Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав Позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до постанови № 5 Пленуму ВСУ від 25 травня 2001 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» остаточне рішення щодо розміру відшкодування моральної шкоди приймає суд. При визначенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен враховувати в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як зазначено в постанові КЦС ВС у справі № 447/2015/16-ц від 02 жовтня 2019 року наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв 'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Положеннями ст. 15 ЦК України визначено, що судовому захисту підлягає лише порушене, оспорюване або невизнане право.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 77, 79, 80, 81 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не збирає докази самостійно.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені як судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно позивача по незаконним (з точки зору позивача) діям відносно нього, предмета спору, а позивач цього не довів, твердження позивача про наявність будь-яких інших зобов`язань або неправомірності стосовно нього є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги наполягання сторони позивача на позові, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

При таких обставинах суд вважає можливим ОСОБА_1 в задоволенні позову до ТОВ «К.О.Д» про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення збитків і коштів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Таким чином обставини позовних вимог, стосовно яких у позивача є спір, в такому вигляді не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 4, 15, 16, 18, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «К.О.Д», третя особа Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення збитків і коштів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -