рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/8473/21

Номер провадження 2-о/495/39/2022

09 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючої судді Анісімової Н.Д.

за участі секретаря Гурової Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Маразліївська ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровський міськрайонного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Маразліївська ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин і визнати, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - сином. Встановити факт родинних відносин і визнати, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дядьком.

Заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_1 , пояснив, наступне: ІНФОРМАЦІЯ_5 помер його ОСОБА_2 , та його ОСОБА_1 дядько ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Білгород-Дністровським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства (м. Одеса), актовий запис за №690.

Після смерті ОСОБА_3 , у встановлений законом строк, заявники звернулися до приватного нотаріуса Білгород - Дністровського районного нотаріального округу Холудєєвої С.М. з питання вступу та відмови від вступу до спадщини померлого ОСОБА_1

ОСОБА_2 відповідно до ст.1274 ЦК України, хоче відмовитися від вступу до спадщини померлого сина на користь онука, ОСОБА_1 , якій є спадкоємцем відповідно до ст.1265 України. Після огляду нотаріусом представлених ними документів виявлено, що прізвище померлого ОСОБА_4 , а заявників прізвища ОСОБА_5 .

Таким разом нотаріусом встановлено, що їм необхідно у судовому порядку встановити факт родинних відносин з померлим ОСОБА_3 . Наведена обставина підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеській області за №151/01 16 від 01.09.2021 року.

Тій факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її, ОСОБА_2 сином, підтверджується наступним:

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ,виданим 02 березня 1964 року Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеській області, актовий запис за №16, вбачається, що мамою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є я ОСОБА_2 . Договором дарування серії ВСО №158226,посвідченого 06 лютого 2006 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за №330, з якого вбачається, що я подарувала своєму сину, ОСОБА_3 , 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Наведена обставина також підтверджується технічним паспортом на Ѕ частку житлового будинку по АДРЕСА_1 . Тій факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дядьком, підтверджується наступним:

З свідоцтва про його про народження серії НОМЕР_3 , виданим 15 серпня 1994 Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеській області, актовий запис за №28, вбачається, що його батьком є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вбачається що мамою. Батька є ОСОБА_2 , тобто його бабуся.

З свідоцтва про народження мого батька, ОСОБА_8 ,

Його, ОСОБА_2 , син, та його, ОСОБА_1 , батько, ОСОБА_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ніякого спору, щодо спадщини не має.

Ухвалою Білгород-Дністровським міськрайонним суд Одеської області від 01.11.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

У судове засідання заявники не з`явились, надали суду заяву, в якій просили судове засідання провести без їх участі, заяву підтримали.

Представник заінтересованої особи Маразліївська ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з`явилась.

Згідно з ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 , якій є спадкоємцем відповідно до ст.1265 України. Після огляду нотаріусом представлених ними документів виявлено, що прізвище померлого ОСОБА_4 , а заявників прізвища ОСОБА_5 .

Таким разом нотаріусом встановлено, що їм необхідно у судовому порядку встановити факт родинних відносин з померлим ОСОБА_3 . Наведена обставина підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеській області за №151/01 16 від 01.09.2021 року.

Тій факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її, ОСОБА_2 сином, підтверджується наступним:

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ,виданим 02 березня 1964 року Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеській області, актовий запис за №16, вбачається, що мамою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є я ОСОБА_2 . Договором дарування серії ВСО №158226,посвідченого 06 лютого 2006 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за №330, з якого вбачається, що я подарувала своєму сину, ОСОБА_3 , 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.55Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст.2Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст.4Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право безперешкодного звернення людини до суду за захистом своїх прав гарантується ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» суд зазначив, що частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу IV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст.13Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Як визначено у ч. 1 ст.293Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст.315Цивільного процесуального кодексу України і не є вичерпним.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право.

При вирішенні питання про цивільну юрисдикцію справи суди повинні враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначені факти, які у даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

З роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7від 30травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Без встановлення вказаного факту родинних відносин заявник позбавлений можливості отримати спадщину.

Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та надав про це відповідні докази.

Підстав для суду вважати про наявність спору про право немає.

Виходячи з викладеного та здійснюючи аналіз поданих доказів, необхідно дійти висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт того, що померлий ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_2 та рідним дядьком ОСОБА_1 , даний факт ніким не оскаржується і має для заявника юридичне значення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.4,76-81,89,259,264,265,293,294,315,318,319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Маразліївська ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факту родинних відносин, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - сином.

Встановити факт родинних відносин, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дядьком.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.Д.Анісімова