Ухвала

26 січня 2022 року

м. Київ

справа № 350/1852/19

провадження № 61-21091ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області про визнання незаконним рішення виконавчого комітету селищної ради,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати за ним право власності на 40/100 частин домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_2 , та складається з веранди площею 4,5 кв. м, коридору площею 8,1 кв. м, кухні площею 21 кв. м, кімнати площею 20,9 кв. м, кладової площею 4,3 кв. м, а всього загальною площею 58,8 кв. м, та визнати за ним право власності на сарай Б, вбиральню Г, залишити у спільному користуванні криницю та огорожу.

20 січня 2020 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , Перегінської селищної ради про визнання незаконним рішення виконавчого комітету селищної ради, в якому просила визнати незаконним рішення виконкому Перегінської селищної ради від 08 листопада 2011 року № 106 «Про оформлення права власності на 1/3 домоволодіння ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ».

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано пункт 3 рішення виконавчого комітету Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 08 листопада 2011 року № 106, а саме «Оформити право власності гр. ОСОБА_2 на 1/2 домоволодіння АДРЕСА_2 ».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Рожнятівського районного суду від 14 червня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні основного та зустрічного позовів.

21 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання права власності на 40/100 частин домоволодіння вартістю 293 464,00 грн та визнання незаконним рішення виконавчого комітету.

Отже, зазначена справа є справою незначної складності, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справою, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області про визнання незаконним рішення виконавчого комітету селищної ради.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар