Провадження № 2/752/2221/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16.11.2022 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
за участі секретаря - Ракоїд Є.І.,
провівши заочний розгляд у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку завданого дорожньо-транспортною пригодою,
позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього 140 522,87 грн.
В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 02.05.2020 року о 15:00 в м. Києві, по вул. Столичне шосе, сталась ДТП за участі транспортного засобу МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 ..
Внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу.
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 02.06.2020 року у справі №752/8960/20 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та настанні ДТП, що трапилась 02.05.2020 року.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «УПСК», відповідно до полісу №АО4114636.
Позивач вказує, що через представника нею було отримано страхове відшкодування у розмірі 9 722,13 грн.
Також, позивач зазначає, що вона відновила належне їй пошкоджене майно, а саме здійснила відновлювальний ремонт транспортного засобу БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого склала 150 245,00 грн.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву, а тому суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах доказах.
Представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час слухання справи повідомлявся судом належним чином за місцем реєстрації, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки.
На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду.
Згідно з ст.280 ЦПК України та на підставі заяви позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.05.2020 року о 15:00 в м. Києві, по вул. Столичне шосе, сталась ДТП за участі транспортного засобу МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу.
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 02.06.2020 року у справі №752/8960/20 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та настанні ДТП, що трапилась 02.05.2020 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, винність дій ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є доведеною.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «УПСК», відповідно до полісу №АО4114636.
Позивач вказує, що через представника нею було отримано страхове відшкодування у розмірі 9722,13 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2022 року на рахунок ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом позивача на момент ДТП, від УПСК ПрАТ надійшли грошові кошти у розмірі 9 722,13 грн.
Відповідно до рахунку-фактури №РФ-0027 від 19.06.2020 року ФОП ОСОБА_4 , Акту виконаних робіт №0027 від 03.07.2020 року та товарного чеку №0027 від 03.07.2020 року вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу БМВ, д.н.з. НОМЕР_2 склала 150 245,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.2 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.
Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.
Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15.
Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Отже, позивач має право вимоги до винуватця ДТП - ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка складає 140522,87 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду.
Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу, що підтверджені належними доказами.
Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 183, 229, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку завданого дорожньо-транспортною пригодою, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомий, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 140 522,87 грн матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, судовий збір в сумі 1 405,23 грн, витрати на професійну (правничу) правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, на підставі заяви відповідача про перегляд заочного рішення.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя