Справа № 369/5771/18
Провадження №6/369/153/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря Середенко Б.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та припинення права спільної часткової власності шляхом поділу домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року заявник ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду. Просила суд відстрочити виконання рішення суду від 12 червня 2020 року в частині зобов`язання відповідача за власний рахунок відновити планування житлового будинку АДРЕСА_1 та надати відстрочку рішення суду до 30 вересня 2022 року.

У судовому засіданні представник заявниці вимоги заяви підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 провити вимог заяви заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду з огляду на наступне.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та припинення права спільної часткової власності шляхом поділу домоволодіння задоволено.

Усунуто перешкоди в користуванні домоволодінням ОСОБА_4 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок знести самочинно збудовані приміщення - номер приміщення - І, площею 4,4 кв.м (нумерація приміщень згідно техпаспорту (інвентаризаційна справа № 307) від 28 жовтня 2017 року).

Усунуто перешкоди в користуванні домоволодінням ОСОБА_4 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок відновити планування приміщень 1-4 (нумерація приміщень згідно первинного техпаспорту ін. справа № 307 від 12.07.2012 року) площею 6,6 кв.м. і 1-1 (нумерація приміщень згідно первинного техпаспорту ін. справа № 307 від 12.07.2012 року) площею 14,4 кв.м. шляхом знесення самовільно встановленої перегородки в приміщенні 1-1 площею 14,4 кв.м. і відновлення стіни в приміщенні 1-4 площею 6,6 кв.м з подальшим штукатуренням з обох сторін стіни. (нумерація приміщень згідно первинного техпаспорту ін. справа № 307 від 12.07.2012 року);

Усунуто перешкоди в користуванні домоволодінням ОСОБА_4 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок відновити вхідну групу в приміщенні: № 2-5 (нумерація приміщень згідно техпаспорту ін. справа №307 від 28 жовтня 2017 року) або № 1-7 (нумерація приміщень згідно первинного техпаспорту ін. справа №307 від 12.07.2012 року) площею 5, 4 кв.м;

Усунуто перешкоди в користуванні домоволодінням ОСОБА_4 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок знести самовільно влаштовані сходи, що ведуть на дах з приміщення 2-1 (нумерація приміщень згідно техпаспорту від 28 жовтня 2017 року) або № 1-2 (нумерація приміщень згідно первинного техпаспорту від 12.07.2012 року) площею 6, 5 кв.м.

Припинено право спільної часткової власності в домоволодінні, а саме - житлового будинку під АДРЕСА_2 ) житловою площею 34,8 кв.м., загальною площею 71,1 кв. м з господарськими будівлями і спорудами (гараж «В», сарай «Г», погріб під «Г», сарай «Д», сарай «Е», літня кухня «Ж» навіс «З», вбиральня «К», навіс «Л», навіс «М», огорожа № 1-7, колодязь № 1 що знаходиться на АДРЕСА_1 (нумерація приміщень згідно первинного техпаспорту від 12.07.2012 року).

Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0164 га виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,2000 га з кадастровим № :04:001:0242.

Залишено в спільному сумісному користуванні співвласників житлового будинку під АДРЕСА_2 - інженерні комунікації для обслуговування житлового будинку а саме: систему електропостачання; систему газопостачання; колодязь № 1.

Виділено ОСОБА_4 частку в натурі зі спільної часткової власності (нумерація приміщень згідно техпаспорту (інвентаризаційна справа № 307) від 28 жовтня 2017 року), а саме 1/2 частину приміщення житлового будинку під АДРЕСА_2 :

приміщення 1-2 (передпокій) площею 7,1 кв.м, вартістю 26140,00 грн.

приміщення 2-1 (передпокій) площею 5,2 кв.м, вартістю 24002,00 грн.

приміщення 1-1 (кухня) прощею 8,1 кв.м, вартістю 15308,00 грн.

1/2 частину приміщення 1-3 (житлова кімната) загальною площею 21,3 кв.м, тобто частину житлової кімнати площею 10,65м2 вартістю 39209,5грн

1/2 частина приміщення 2-2 (житлова кімната) загальною площею 14,1 кв.м, тобто частину житлової кімнати площею 7,05 м2 , вартістю 25955,50грн.

ВСЬОГО частка в натурі в житловому будинку під АДРЕСА_2 яка підлягає виділенню ОСОБА_4 становить загальну площу 37,5м2 з оціночною вартістю 130615,00грн.

1/2 частину даху та технічних приміщень під дахом, що знаходиться над виділеною часткою приміщень житлового будинку;

Частину господарських будівель і споруд, а саме:

сарай «Г», площею 24,3 м2, вартістю 18767,00 грн.

погріб з шийкою «під літерою Г» площею 12,2 м2 , вартістю 6240,00грн.

вбиральня «П» площею 1,1 м2 вартістю 3116,00 грн.

1/2 частина колодязя 1, загальною вартістю 2497,00 грн.

ворота хвіртка №4, вартістю 2934,00 грн.

1/2 частина огорожі №5, вартістю 5252,50 грн.

1/2 частина огорожі №8 ,вартістю 7710,00грн.

Разом частка ОСОБА_4 в натурі в у господарських будівлях становить 46516,50 грн.

ВСЬОГО частка яка підлягає виділенню ОСОБА_4 у домоволодінні становить оціночну вартість - 130615,00+46516,50 = 177 131,50 грн.

Виділено ОСОБА_4 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,164 га, що знаходиться під виділеною йому часткою домоволодіння.

Поділ здійснено від точки «А» до точки «Г» відповідно до схеми в експертному висновку (підстава топографічна зйомка земельної ділянки за адресою, АДРЕСА_3 , яка виконана ФОП « ОСОБА_5 )

Виділено ОСОБА_4 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2000 га з кадастровим № :04:001:0242, а саме 0,1000 га.

Поділ здійснено від точки 40.02 до точки 41.56.

Виділено ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,100 га з параметрами сторін:

ширина 1- 19,85 м.(40.02 - 20,17);

ширина 2- 18,8 м. (41.56 - 22,76):

довжина 1 - 50,53м (спільна лінія)

довжина 2 -55,14м.

(Висновок № 20577/18-43/26680/1943, додаток 4, аркуш 2)

Виділено ОСОБА_3 її частку в натурі зі спільної часткової власності 1/2 частину приміщення житлового будинку під АДРЕСА_3 , а саме:

приміщення 2-4 (кухня) площею 7,3 кв.м, вартістю 33695,00грн.

приміщення 2-3 (житлова кімната) площею 7,1 кв.м., вартістю 26140грн

1/2 частина приміщення 1-3 (житлова кімната) загальною площею 21,3 кв.м, тобто Ѕ частини житлової кімнати розміром 10,65м2 , вартістю 39209,5грн.

1/2 частина приміщення 2-2 (житлова кімната) загальною площею 14,1 кв.м, тобто Ѕ частини житлової кімнати площею 7,05 м2 , вартістю 25955,50грн.

приміщення 2-5 (санвузол) площею 5,4 кв. м, сумма=22076 грн.

ВСЬОГО частка в натурі в житловому будинку під АДРЕСА_3 яка підлягає виділенню ОСОБА_3 становить загальну площу 37,5м2 з оціночною вартістю 147076,00 грн.

та 1/2 частину даху та технічних приміщень під дахом, що знаходиться на виділеною часткою приміщень житлового будинку;

Частину господарських будівель і споруд, а саме:

Літня кухня «Ж» площею 31,4м2, вартістю 29345грн

Навіс «Н», площею 13м2, вартістю 2106 грн.

Навіс «О», площею 12м2, вартістю 10126 грн.

Вигрібна яма II, вартістю 13075 грн.

Замощення III, вартістю 835,00 грн.

Ѕ частина огорожі №5, вартістю 5252,50 грн.

Огорожа № 7, вартістю 9080 грн.

Ворота хвіртка №6, вартістю 7270 грн.

1/2 частина колодязя 1, вартістю 2497,00 грн.

Разом частка в натурі в у господарських будівлях становить 77089,5 грн.

ВСЬОГО частка, яка підлягає виділенню ОСОБА_3 у домоволодінні , становить оціночну вартість -147076,00+77089,50 = 224165,50 грн.

Виділено ОСОБА_3 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,164 га, що знаходиться під виділеною йому часткою домоволодіння.

Поділ здійснено від точки «А» до точки «Г» відповідно до схеми в експертному висновку (підстава топографічна зйомка земельної ділянки за адресою, АДРЕСА_3 , яка виконана ФОП « ОСОБА_5 ).

Виділено ОСОБА_3 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2000 га з кадастровим № :04:001:0242, а саме 0,1000 га.

Поділ здійснено від точки 40.02 до точки 41.56.

Виділено ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,100 га з параметрами сторін:

ширина 1- 20,17 м (40.02 - 19,85);

ширина 2- 22,76 м. (41.56 - 18,8);

довжина 1 - 50,53м (спільна лінія)

довжина 2 -44,80 м.

(Висновок № 20577/18-43/26680/1943, додаток 4, аркуш 2)

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати та витрати на проведення судової експертизи в розмірі 13728грн. (тринадцять тисяч сімсот двадцять вісім грн.), за проведення геодезичних обмірів земельної ділянки в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн.).

Постановою Київського апеляційного суду від 21.04.2021 року та постановою Верховного суду від 17.02.2022 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року залишено без змін.

Заявниця у своїй заяві вказує, що її матеріальне становище не дає можливості виконати рішення суду в строки визначені позивачем до 31 травня 2022 року, оскільки на її утриманні знаходиться мама ОСОБА_6 , 1940 року народження, як особа яка потребує сторонньої допомоги, також вона є військовим пенсіонером, вдовою військовослужбовця. Також вказала, що на даний час є форс-мажорні обставини, а саме військова агресія російської федерації проти України.

Згідно зі ;ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 21.02.2019 у справі № 2-54/08.

З практики Європейського суду з прав людини вбачається, що визначене ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; водночас ухиленням від виконання цього обов`язку є перекладення державою відповідальності за фінансове забезпечення організації виконавчого провадження на особу, на користь якої ухвалене судове рішення; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (§ 43 рішення у справі «Shmalko v. Ukraine» від 20.07.2004, § 84 рішення у справі «Fuklev v. Ukraine» від 07.06.2005, § 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28.11.2006, §§ 46, 51, 54 рішення у справі «Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine» від 15.10.2009).

Як вбачається з матеріалів заяви вказані обставини, на які посилається заявниця, не можуть вважатися винятковими випадками, які дали б можливість задовольнити заяву про відстрочку виконання рішення. При цьому заявницею не наведено будь-яких інших обставин та не надано жодних доказів, які б давали підстави дійти суду до висновку про можливість та необхідність відстрочення виконання рішення суду. Також заявницею не мотивовано підстав відстрочення виконання рішення саме до 30 вересня 2022 року.

Крім того, суд бере до уваги, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, в той же час, рішення у справі № 369/5771/18 ухвалено 12 червня 2020, а заява про відстрочення виконання рішення надійшла до суду 20.06.2022 року, що суперечить вимогам ст. 435 ЦПК України, яка чітко визначає строк, в межах якого суд може допустити розстрочення чи відстрочення виконання рішення.

Враховуючи викладене, а також те, що рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для виконання, суд дійшов до висновку, що підстав для задоволення заяви немає.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Керуючись статтями 260-261, 435 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та припинення права спільної часткової власності шляхом поділу домоволодіння - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Пінкевич Н.С.