ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №521/9584/19

Апеляційне провадження №22-ц/813/1404/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Міністерства інфраструктури України на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 31 січня 2020 року, постановлене під головуванням судді Тополевої Ю.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та відзивів на позов

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства інфраструктури України (далі-Мінінфраструктури),Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ»), третя особа: заступник Міністра інфраструктури України Лавренюк Ю.Ф., про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 був призначений на посаду капітана порту філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» наказом Міністерства інфраструктури України від 05 березня 2015 року № 32-О.

За період роботи він жодного разу не притягався до дисциплінарної відповідальності, виконував свої обов`язки належним чином. Попереджень про майбутнє звільнення з посади капітана морського порту не отримував.

24 травня 2019 року Міністерство інфраструктури України в особі виконуючого обов`язки Міністра ОСОБА_2 видало наказ № 37-О «Про капітана морського порту філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ».

Відповідно до наказу повноваження ОСОБА_1 , як капітана морського порту припинені та звільнено з вказаної посади з 27 травня 2019 року відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Підставою звільнення зазначено подання Голови Державної служби морського та річкового транспорту України Петренка Д. від 15 травня 2019 року № 1127/05/14-19, з яким позивача не було ознайомлено.

27 травня 2019 року йому було надано наказ № 63-к/25, підписаний начальником філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» Д.П. Ковальжи, відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з посади з 27 травня 2019 року в зв`язку із припиненням повноважень відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Вказані накази про припинення його повноважень та звільнення є незаконними, такими, що прийняті відповідачами із порушенням норм КТМ України, Закону України «Про морські порти» та КЗпП України.

Вважав, що п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України не підлягає застосуванню до трудових правовідносин капітана морського порту та Мінінфраструктури, яке є роботодавцем для капітана морського пору та призначає його на посаду.

Тому п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України не може до нього застосовуватись, оскільки він не є посадовою особою у розумінні положень указаної норми трудового права, а відповідно його звільнення є незаконним.

Посилаючись на вказані обставини, просив:

- скасувати наказ Міністерства інфраструктури України № 37-О від 24 травня 2019 року «Про капітана морського порту філії «Усть-Дунайськ» ДП « АМПУ» та наказ начальника філії «Усть-Дунайськ» ДП « АМПУ» № 63-к/25 від 27 травня 2019 року,

- поновити його на роботі в ДП «АМПУ»,

- стягнути з Міністерства інфраструктури України в особі ДП «АМПУ» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 травня 2019 року по день ухвалення рішення у справі (т.1 а.с.1-7).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2019 року до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Державну службу морського та річкового транспорту України (т.1а.с.154-155,т.2а.с.40-41).

У відзивах на позов представники ДП «АМПУ», Мінінфраструктури та у поясненнях на позов Державна служба морського та річкового транспорту України просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог (т.1а.с.52-62, 135-137, т.2а.с.88-93).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 31 січня 2020 року позов задоволено.

Скасовано наказ Міністерства інфраструктури України № 37-О від 24 травня 2019 року «Про капітана морського порту філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» щодо припинення повноважень та звільнення з посади капітана морського порту ОСОБА_1 відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Скасовано наказ начальника філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» № 63-к/25 від 27 травня 2019 року про припинення трудового договору та звільнення з посади капітана морського порту ОСОБА_1 відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді капітана морського порту філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ».

Стягнуто з ДП «АМПУ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 травня 2019 року по 31 січня 2020 року в розмірі 102609,36грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку в межах суми за один місяць в розмірі 12 215 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення мотивовано тим, що капітан морського порту є особою, яка виконує повноваження та функції, покладені на нього законодавством України, а не трудовим договором, що робить його правовий статус особливим, а тому він не є особою, з якою можна розірвати трудовий договір з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, що дає підстави суду вважати, що звільнення ОСОБА_1 було незаконним (т.3а.с.114-122).

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та відзиви на апеляційні скарги

В апеляційних скаргах ДП « АМПУ» та Мінінфраструктури просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В апеляційних скаргах апелянти, крім доводів, які викладені ними у відзивах на позов, зокрема, зазначено що:

- капітан морського торгівельного порту України є посадова особа, яка призначається на посаду та звільняється з посади відповідно до Закону України «Про державну службу», та здійснює державний нагляд за мореплавством у морському торгівельному порту України;

- служба капітана є самостійним структурним підрозділом Морської адміністрації, що забезпечує державний нагляд (контроль) за безпекою мореплавства відповідно до ст. 75 КТМ України. Капітан морського порту та працівники Служби є державними службовцями. На думку представника відповідача, не є можливим існування в складі ДП «АМПУ» посад капітанів та служб капітанів морських портів, оскільки функцію нагляду за дотриманням законодавства і правил мореплавства здійснює капітан морського порту, як індивідуально-визначена особа, яка на даний час входить до складу Морської адміністрації;

- висновок суду, що позивач не є посадовою особою, до якої застосовуються п.5ч.1ст.41 КЗпП України є помилковий, оскільки капітан морського порту виконує організаційно-розпорядчі функції, адміністративно- господарські функції та функції державного посадовця в цілому (т.3а.с.127-139,148-157).

У відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, просить скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (т.3а.с.190-199, т.4а.с.5-14).

У відзиві на апеляційні скарги Державна служба морського та річкового транспорту України просила їх задовольнити (т.4а.с.20-23).

Рух справи в апеляційному суді

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 28 лютого та 19 березня 2020 року відкрито апеляційні провадження у справі за вказаними апеляційними скаргами (т.3 а.с.144-145,163-164).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 березня 2021 року зупинене провадження у справі дозакінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду ( далі ВП ВС) т.4а.с.171-172.

Постановою ВП ВС від 14 вересня 2021 року касаційні скарги Мінінфраструктури, ДП «АМПУ» на рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 21 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року у справі №490/4465/18 за позовом ОСОБА_3 до ДП «АМПУ», Мінінфраструктури, третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Скасовано рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 21 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року та закрито провадження з підстав, що ця справа підлягає розгляду судом адміністративної юрисдикції (т.4а.с.206-213).

07 лютого 2022 року до апеляційного суду надійшла заява від представника Мінінфраструктури про поновлення провадження по справі, скасування рішення суду та закриття провадження по справі, в якій представник посилаючись на постанову ВП ВС від 14 вересня 2021 року у справі №490/4465/18 просить закрити провадження по справі №521/9584/19, оскільки рішення суду від 31 січня 2020 року прийнято з порушенням правил юрисдикції загальних судів, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у цивільній справі закриттю (т.4а.с.198-199).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2022 року відновлено провадження по справі (т.4а.с.215).

Учасники судового процесу в судове засідання, призначене на 28 червня 2022 року, повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 05 березня 2015 року ОСОБА_1 був призначений на посаду капітана морського порту філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» наказом Міністра інфраструктури України №32-О, на підставі заяви позивача та подання Голови Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (т.1а.с.11).

24 травня 2019 року виконуючим обов`язки міністра інфраструктури України ОСОБА_2 видано наказ №37-О Про капітана морського порту філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» (адміністрації морського порту «Усть-Дунайськ»), яким припинено повноваження ОСОБА_1 на посаді капітана морського порту філії «Усть-Дунайськ» ДП « АМПУ» (адміністрації морського порту «Усть-Дунайськ»), та звільнено його з роботи 27 травня 2019 року відповідно до п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Підставою вказано: подання Голови Державної служби морського та річкового транспорту України Д. Петренка від 15 травня 2019 року № 1127/05/14-19. Наказом також доручено департаменту реформування та функціонування морського та річкового транспорту, ДП «АМПУ» забезпечити ознайомлення ОСОБА_4 з цим наказом під особистий підпис, та забезпечити видачу позивачу належно оформленої трудової книжки і проведення з ним необхідних розрахунків відповідно до вимог законодавства про працю (т.1а.с.17).

27 травня 2019 року начальником філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» складено наказ № 63-к/25 про припинення трудового договору, відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з посади капітана морського порту у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб згідно п.5 ч.1ст.41 КЗпП України на підставі наказу Міністерства інфраструктури України від 24 травня 2019 року № 37-О (т.1а.с.18).

На підставі вказаного наказу позивачу виплачено компенсацію невикористаної основної і додаткової відпустки за період з 10 березня 2018 по 27 травня 2019 роки у кількості 38 календарних днів та вихідну допомогу у розмірі шестимісячного середнього заробітку. З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 27 травня 2019 року.

Як вбачається із подання Голови Державної служби морського та річкового транспорту України від 15 травня 2019 року за №1127/05/14-19, Державна служба морського та річкового транспорту України керуючись ст.77 Кодексу торговельного мореплавства України та у зв`язку з набранням чинності наказу Міністерства інфраструктури від 18 квітня 2019 року № 266 «Про затвердження Змін до Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2019 року за № 448/33419, припиненням повноважень капітанів морських портів, які перебувають у підпорядкуванні ДП «АМПУ», порушено клопотання щодо звільнення з посади капітана морського порту філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» ОСОБА_1 (т.1а.с.140).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно із ч.1-3 ст.13 Закону України «Про морські порти України» державне регулювання діяльності в морському порту здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади в межах їх повноважень.

До повноважень Кабінету Міністрів України щодо портової діяльності належать:

1) забезпечення провадження державної політики у сфері портової діяльності, спрямування та координація діяльності міністерств та інших центральних органів виконавчої влади;

2) відведення акваторії та визначення меж територій морських портів;

3) визначення морських портів, відкритих для заходу іноземних суден;

4) затвердження Стратегії розвитку морських портів України;

5) інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законодавчими актами.

Основними повноваженнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту, щодо портової діяльності є:

1)формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері портової діяльності;

2) визначення пріоритетів розвитку портової діяльності;

3) забезпечення нормативно-правового регулювання у сфері портової діяльності;

4) управління об`єктами портової інфраструктури державної власності;

5)формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері навігаційно-гідрографічного забезпечення судноплавства, торговельного мореплавства;

6) призначення капітанів морських портів;

7) розроблення Стратегії розвитку морських портів України на основі планів розвитку морських портів;

8) здійснення інших визначених законами повноважень.

Так, ст.14 Закону України «Про морські порти України» визначено, що організація судноплавства в акваторії морського порту здійснюється на основі розподілу функцій забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства.

Нагляд за мореплавством у морському порту здійснюється капітаном морського порту, який очолює службу капітана морського порту.

Повноваження, порядок призначення та інші питання щодо функціонування капітана морського порту, служби капітана морського порту визначаються Кодексом торговельного мореплавства України (далі КТМ України).

Відповідно до ст.75 КТМ України державний нагляд за безпекою мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях здійснюється капітаном морського порту. Межі зони нагляду, на яку поширюються повноваження капітана морського порту щодо здійснення ним державного нагляду за безпекою мореплавства, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському і річковому транспорті.

Державний нагляд за безпекою мореплавства у морських терміналах, розташованих у межах території та акваторій, відокремлених від основної території та акваторії відповідного морського порту, здійснює окремий підрозділ служби капітана морського порту.

Капітан морського порту та служба капітана морського порту діють на підставі положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Згідно зі ст.78 КТМ України до функцій капітана морського порту належать:

1)державний нагляд за дотриманням законодавства і правил мореплавства, а також міжнародних договорів України щодо мореплавства, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

2)розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень;

3) реєстрація суден у Державному судновому реєстрі України, Судновій книзі України і видача суднових документів, якщо інше не передбачено законодавством;

4) видача документів, зазначених у ст. 51 цього Кодексу;

5) перевірка суднових документів, дипломів і кваліфікаційних свідоцтв;

6) видача посвідчень моряка особам, які входять до складу суднового екіпажу;

7)нагляд за дотриманням вимог щодо порядку заходження суден у морський порт і виходу з морського порту;

8)нагляд за дотриманням вимог щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища;

9)оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту;

10) нагляд та контроль за підприємствами, що надають лоцманські послуги, і службою регулювання руху суден у межах акваторії морського порту;

11)нагляд та контроль за криговим проведенням суден на підходах до морського порту і в межах його акваторії;

12)видача дозволів на підняття майна, що затонуло в морі, а також на проведення будівельних робіт щодо гідротехнічних споруд у межах території та акваторії морського порту;

13) облік та розслідування аварійних морських подій;

14) керівництво службою капітана морського порту.

За змістом ст.79 КТМ України розпорядження капітана морського порту з питань забезпечення безпеки мореплавства і порядку в морському порту, що належать до його компетенції, обов`язкові для всіх суден, юридичних і фізичних осіб, які перебувають в акваторії та на території цього морського порту.

Розпорядження капітана морського порту може бути скасовано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та річковому транспорті, або адміністративним судом у порядку, встановленому законодавством.

За порушення законодавства і правил щодо безпеки мореплавства та порядку в морському порту капітан морського порту має право накладати адміністративні стягнення відповідно до закону.

Вказані правові норми кореспондуються із приписами Положення про

капітана морського порту та службу капітана морського порту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27 березня 2013 року № 190 (далі - Положення № 190).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 розділу І Положення № 190 капітан морського порту керує службою капітана морського порту (далі - Служба), яка входить до складу Державної служби морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація).

Згідно з абзацом третім пункту 2 розділу І Служба є самостійним структурним підрозділом Морської адміністрації, що забезпечує державний нагляд (контроль) за безпекою мореплавства, в тому числі у морських терміналах, розташованих у межах територій та акваторій, відокремлених від основної території та акваторії відповідного морського порту, відповідно до ст. 75 КТМ України.

У пункті 1 розділу ІІ Положення № 190 встановлено, що до функцій капітана морського порту належать:

1)державний нагляд за: дотриманням законодавства і правил мореплавства, а також міжнародних договорів України щодо мореплавства, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; дотриманням вимог щодо порядку заходження суден у морський порт і виходу з морського порту; дотриманням вимог щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища морським транспортом; підприємствами, що надають лоцманські послуги, і службою регулювання руху суден у межах акваторії морського порту; криговим проведенням суден на підходах до морського порту Ї в межах: його акваторії;

2)реєстрація суден у Державному судновому реєстрі України, Судновій книзі України і видача суднових документів, якщо інше не передбачено законодавством;

3)перевірка суднових документів, дипломів, кваліфікаційних свідоцтв командного складу та членів екіпажів суден;

4)видача: посвідчень моряка особам, які входять до складу суднового екіпажу; документів, зазначених у ст. 51 КТМ України; дозволу на підняття майна, що затонуло в морі, а також на проведення будівельних робіт щодо гідротехнічних споруд у межах території та акваторії морського порту;

5)оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту в порядку, встановленому законодавством;

6)облік та розслідування аварійних морських подій в порядку, встановленому законодавством;

7) керівництво Службою;

8) розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень.

Капітан морського порту здійснює:

1)контроль за: укладенням договорів обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів морським та річковим транспортом; забезпеченням безпеки перевезення вантажів, пасажирів та багажу на морських і річкових суднах; станом функціонування навігаційно-гідрографічного забезпечення судноплавства у морському порту, на підходах до нього, в територіальному морі, внутрішніх морських водах; функціонуванням систем радіонавігації та спостереження морської рухомої служби, у тому числі Глобальної морської системи зв`язку у разі лиха та для забезпечення безпеки; проведенням аварійно-рятувальних робіт, пошуку і рятування на морі в зоні відповідальності України;

2)державний нагляд за: станом морських шляхів; дотриманням правил реєстрації операцій із шкідливими речовинами на суднах, морських установках; забезпеченням функціонування системи дальньої ідентифікації та контролю за місцезнаходженням суден під Державним Прапором України; організацією безпечного перевезення небезпечних вантажів морським і річковим транспортом;

3)перевірку відповідності системи охорони портових засобів її вимогам Міжнародної конвенції з охорони людського життя на морі 1974 року та Міжнародного кодексу з охорони суден і портових засобів;

4) огляд суден (крім суден флоту рибної промисловості) в установленому порядку;

5) видачу розпоряджень в межах своїх повноважень.

З аналізу наведених у КТМ України та Положенні № 190 функцій та повноважень капітана морського порту вбачається що він в основному здійснює наглядові, контрольні та дозвільні функції, а отже, можна однозначно стверджувати, що капітан морського порту є посадовою особою, адже виконує організаційно-розпорядчі функції (зокрема, керує службою капітана морського порту, тобто певним колективом працівників, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення тощо).

Стосовно порядку призначення капітана морського порту та припинення його повноважень вирішальними є приписи ст.77 КТМ України, відповідно до яких капітан морського порту призначається і звільняється з посади центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту, за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському і річковому транспорті.

Відповідно до абзацу другого пункту 1.1 розділу І Положення № 190 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) капітан морського порту очолює службу капітана морського порту, яка входить до складу Морської адміністрації України.

За пунктом 1.2 розділу І Положення №190 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) капітан морського порту призначається на посаду і звільняється з посади Міністерством інфраструктури України за поданням Морської адміністрації. Капітан морського порту підпорядковується Голові Морської адміністрації.

Згідно з пунктом 1.4 розділу І Положення №190 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) на посаду капітана морського порту призначається особа з повною вищою освітою відповідного напряму підготовки, яка має диплом капітана судна валовою місткістю від 3000 тонн і більше (далі - судно) або капітана далекого плавання та стаж роботи на посаді капітана судна не менше 5 років або стаж роботи на посаді капітана судна не менше 3 років та 2 роки на посаді заступника капітана морського порту.

Капітан морського порту видає розпорядження в межах своєї компетенції, веде листування з використанням бланків капітана порту. Розпорядження капітана морського порту з питань забезпечення безпеки мореплавства і порядку в морському порту, що належать до його компетенції, обов`язкові для всіх суден, юридичних і фізичних осіб, які перебувають в акваторії та на території цього морського порту.

Згідно з приписами пунктів 1, 2 розділу І Положення №190 (в редакції, яка діє з 14 травня 2019 року) капітан морського порту призначається на посаду та звільняється з посади відповідно до Закону України «Про державну службу». Капітан морського порту підпорядковується Голові Морської адміністрації.

Капітан морського порту під час здійснення своїх повноважень керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства інфраструктури України, іншими нормативно-правовими актами, наказами Морської адміністрації та цим Положенням.

Капітан морського порту та працівники Служби є державними службовцями.

Водночас відповідно до пунктів 1,2 Положення про Державну службу морського та річкового транспорту України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2017 року №1095 (далі-Положення №1095), Державна служба морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сферах морського та річкового транспорту, торговельного мореплавства, судноплавства на внутрішніх водних шляхах, навігаційно-гідрографічного забезпечення мореплавства, а також у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості).

Морська адміністрація у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з пунктами 4,7 Положення №1095 Морська адміністрація відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, готує подання Міністра інфраструктури України щодо призначення та звільнення капітанів морських портів. Морська адміністрація здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Аналіз наведених правових норм показав, що Морська адміністрація як центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах морського та річкового транспорту, торговельного мореплавства, судноплавства на внутрішніх водних шляхах, навігаційно-гідрографічного забезпечення мореплавства, а також у сфері безпеки на морському та річковому транспорті, наділена повноваженнями ініціювати призначення та звільнення капітанів морських портів.

Однак відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 року № 460 (далі - Положення №460), Міністерство інфраструктури України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство інфраструктури України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах автомобільного, залізничного, морського та річкового транспорту, надання послуг поштового зв`язку, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України, розвитку, будівництва, реконструкції та модернізації інфраструктури авіаційного, морського та річкового транспорту, дорожнього господарства, навігаційно-гідрографічного забезпечення судноплавства, торговельного мореплавства, з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, а також державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості). Згідно з пунктами 3,13 Положення №460 основними завданнями Міністерства інфраструктури України є, зокрема, забезпечення формування та реалізація державної політики у сферах автомобільного, залізничного, морського та річкового транспорту, надання послуг поштового зв`язку; забезпечення формування та реалізації державної політики: з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; з питань державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річному транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості).

Міністерство інфраструктури України є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства.

Проаналізувавши вищенаведені приписи законодавства та прийнятих відповідно до них нормативних актів з 11 вересня 2018 року після утворення Державної служби морського та річкового транспорту України (Морської адміністрації) згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2017 року №1095 розмежовано функції між ДП «Адміністрація морських портів» та Морською адміністрацією, капітан порту перебуває у підпорядкуванні Морської адміністрації, призначається на посаду і звільняється з посади Міністерством інфраструктури України за поданням Морської адміністрації.

З 14 травня 2019 року у зв`язку з набранням чинності наказом Міністерства інфраструктури України від 18 квітня 2019 року №266 «Про затвердження Змін до Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту» капітан порту набув статусу державного службовця і є керівником служби капітана морського порту, яка входить до складу Державної служби морського та річкового транспорту України (Морської адміністрації). Визначено, що прийняття на службу та звільнення зі служби відбувається за правилами Закону України «Про державну службу».

Однак вимоги щодо підпорядкування капітана морського порту Голові Морської адміністрації змін не зазнали, як і не змінились зміст та природа його посадових обов`язків, що свідчить про характер його трудової діяльності як державного службовця ще до набуття цього статусу.

Крім того, за п.1ч.1ст.4 Закону України «Про морські порти України» функціонування та розвиток морських портів здійснюються, зокрема, за принципом об`єднання інтересів та діяльності держави в особі служби капітана морського порту, адміністрації морських портів України, інших державних підприємств, що забезпечують функціонування морського порту, та суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у морському порту.

Ці положення закону підкреслює правову природу трудової функції капітана морського порту, яка є не просто роботою, а державною службою.

За змістом ст.14 Закону України «Про морські порти України», ст.ст. 75, 78, 79 КТМ України, Положення №190, капітаном морського порту здійснюється державний нагляд за безпекою мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях.

У зв`язку з виконанням своїх функцій капітан морського порту може, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за порушення законодавства і правил щодо безпеки мореплавства та порядку в морському порту, приймати розпорядження з питань забезпечення безпеки мореплавства і порядку в морському порту, що належать до його компетенції, обов`язкові для всіх суден, юридичних і фізичних осіб, які перебувають в акваторії та на території цього морського порту.

Таким чином, капітан морського порту, забезпечуючи функції держави, є суб`єктом публічної служби у правовідносинах, що випливають із безпеки мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях, ці повноваження реалізуються на підставі законів України та у визначених випадках, зокрема, шляхом прийняття адміністративних актів. Капітан морського порту є суб`єктом з компетенцією спеціального характеру як представник адміністративної влади, юридичні наслідки від його діянь переважно у формі адміністративних (індивідуальних) актів справляють вплив на суб`єктів приватного права, що не перебувають зі службовими особами в службово-правових відносинах.

Отож принаймні тільки за окресленими властивостями, які характеризують правовий статус капітана морського порту, його повноваження, призначення, функції та завдання, слід визнати, що особа, яка обіймає посаду капітана морського порту, повинна підпадати під визначення особи, яка здійснює публічну службу. У разі виникнення до та після 14 травня 2019 року спору за участю такої особи з приводу прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби на такі спори поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

На час виникнення спірних правовідносин, як згадано вище, посада капітана морського порту ще не була віднесена до посад державної служби. Запровадження нового регулювання, за яким посада капітана морського порту відноситься до державної служби, вказує на те, що змінився статус капітана морського порту, але не змінився обсяг його прав та обов`язків, сфера його діяльності, це не означає, що капітан морського порту до цього не виконував функцій публічної особи, якою є робота, сфера (коло) його діяльності, унормований обсяг прав та обов`язків, що визначають його компетенцію у зв`язку з обійманням цієї посади.

Згідно п.2 ч.1ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.3ч.1ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Тому спори з приводу проходження особою служби на посаді капітана морського порту, які виникли у період до 14 травня 2019 року, коли посада капітана морського порту ще не була віднесена до посад державної служби, а сама діяльність капітана морського порту до державної служби, але вже мала характер публічної служби, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Спори з приводу проходження особою служби на посаді капітана морського порту, які виникли як до, так і після 14 травня 2019 року (дата набуття капітаном морського порту статусу державного службовця), поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Таких висновків дійшла ВП ВС в постанові від 14 вересня 2021 року по справі № 490/4465/18, розглядаючи аналогічний спір.

Таким чином, Малиновський районний суд м.Одеси не є «судом, встановленим законом» для розгляду зазначеного спору, адже спір підвідомчий судам не цивільної, а адміністративної юрисдикції.

Враховуючи викладене, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст.255 та 257 ЦПК України. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ст.ст.19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційних скарг.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У ч.1 і 2 ст.377 ЦПК України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 255 і 257 цього Кодексу.

З огляду на викладене, апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, рішення суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255, ч.1 ст.377 ЦПК України.

Відповідно до правил ч.4 ст.377 ЦПК України апеляційний суд роз`яснює позивачу, що в разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі він вправі подати заяву про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Керуючись ст.ст.255,368,374,377,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Міністерства інфраструктури України задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 31 січня 2020 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України, Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», за участю третіх осіб: заступника Міністра інфраструктури України Лавренюк Юрія Федоровича, Державної служби морського та річкового транспорту України, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, закрити.

З моменту прийняття постанови судом апеляційної інстанції рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 31 січня 2020 року втрачає законну силу.

Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

Роз`яснити, що ОСОБА_1 має право протягом десяти днів з дня отримання ним даної постанови звернутися до Одеського апеляційного суду із заявою про направлення даної справи до Одеського окружного адміністративного суду для розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 червня 2022 року.

Головуючий

Судді: