Номер провадження: 22-ц/813/2706/22
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого - Гірняк Л.А.,
суддів- Комлевої О.С., Цюри Т.В.,
за участю секретаря- Дерезюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 29 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Київський -9» (далі: ЖБК «Київський-9»)
- про захист прав споживачів, -
встановила:
ПРОЦЕДУРА:
Короткий зміст позовних вимог:
23 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 голови ЖБК «Київський-9» про захист прав споживачів. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до ЖБК «Київський-9» з заявою, в якій просив пояснити відсутність договору та підстави стягнення оплати за житлово-комунальні послуги, однак голова ЖБК «Київський -9» - ОСОБА_2 проте останній надавав їх у невідповідній формі, або такі, які можливо прочитати.
На підставі наведеного ОСОБА_1 просив зобов`язати голову ЖБК «Київський-9» - ОСОБА_2 надати інформацію: чому стягувалася оплата; причини відсутності договору, в якому зазначаються всі послуги та тарифи по ним, за які ЖБК «Київський-9» нараховує та надає позивачу квитанції; надати достовірну інформацію про послуги, які надає ЖБК «Київський-9», їх формування та вартість; застосувати до ОСОБА_2 заходи адміністративної відповідальності за дії які перешкоджають реалізації прав ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які ОСОБА_3 порушує своїми діями; застосувати заходи адміністративної відповідальності за надання відповідей на заяви, які не відповідають нормам і вимогам, встановленим щодо відповідей на звернення громадян (а.с.1-2).

Короткий зміст рішення першої інстанції:
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 29 березня 2020 року в позові відмовлено (а.с.85).

Короткий зміст апеляційної скарги:
Не погоджуючись з вказаним рішенням, 23 січня 2021 року ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення Київського районного суду м.Одеси від 29 березня 2020 року, та постановити судове рішення з додержанням вимог відповідно до закону (а.с.98).
На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», у виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р.,керуючись статтею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9від24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого:

Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та з відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст.372ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Аргументи (доводи) сторін:
Апелянт вказує, що з зазначеним рішенням не згоден, вважає, що воно прийняте з порушенням норм права. Зокрема зазначає, що судом помилково зроблені висновки, так як судом незясований предмет спору. Посилається на те, що через незаконні дії голови ЖБК ОСОБА_2 не було достовірно відомо про договірні відносини та тарифи ЖБК «Київський-9», оскільки відповідач ОСОБА_2 затягував з відповідями, відмовляв надавати інформацію та надавав недостовірну інформацію.
Сторони своїм правом згідно ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Фактичні обставини та оцінк апеляційного суду:
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що належним відповідачем у даному спорі є ОК «ЖБК «Київський-9», а не голова правління ОК «ЖБК «Київський-9» - ОСОБА_2 .
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».
Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача, за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті, є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Діяльність житлово-будівельного кооперативу регулюється Житловим кодексом Української РСР та статутом, затвердженим органом місцевого самоврядування і розробленим на основі Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 30.04.1985 року N 186.
Відповідно до Примірного статуту вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів житлово-будівельного кооперативу, які обирають правління і ревізійну комісію кооперативу, розглядають скарги на дії правління і ревізійної комісії кооперативу і таке інше.
Згідно з цим статутом члени правління та члени ревізійної комісії житлово-будівельного кооперативу, які винні в порушенні законодавства або статуту кооперативу чи заподіянні шкоди інтересам держави, кооперативу і громадян, або не справляються із своїми обов`язками, можуть бути достроково відкликані за рішенням загальних зборів членів кооперативу.
Члени правління та члени ревізійної комісії житлово-будівельного кооперативу, які завдали своїми діями шкоди кооперативу, несуть перед ним матеріальну відповідальність в установленому законом порядку.
Контроль за діяльністю кооперативів здійснюють виконавчі органи місцевих рад, які мають право скасувати рішення загальних зборів чи правління кооперативу, якщо воно суперечить чинному законодавству.
Виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу, як це визначено ст.16 Закону України «Про кооперацію».
В переліку обов`язків голови правліннґя ОСОБА_2 не передбачено пояснювати відсутність договору та підстави стягнення оплати за житлово-комунальні послуги.
Також, за змістом ст.23 Закону України «Про кооперацію» відсутні правові підстави для покладення такого обовязку на голову правліннґя ОСОБА_2 так як ні нормами чинного законодавства, ні Статутом не передбачено пояснювати відсутність договору та підстави стягнення оплати за житлово-комунальні послуги.
Згідно зі ст.18 ЗУ «Про кооперацію» для контролю за фінансово - господарською діяльністю кооперативу обирається ревізійна комісія. Ревізійна комісія підзвітна загальним зборам членів кооперативу і обирається загальними зборами з числа членів кооперативу у порядку, встановленому його статутом. За п.28 Статуту Кооперативу «ревізійна комісія кооперативу обирається загальними зборами в кількості трьох осіб строком на два роки і є органом, що контролює ревізію правління кооперативу».
Отже, саме на ревізійну комісію покладено обов`язок контролю дій правління ЖБК, в тому числі і голови правління у разі неправильних дій, що порушують діюче законодавство та статут Кооперативу.
Оскільки позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача і не подавав клопотання про його заміну, апеляційним судом не надається оцінка обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки повинні бути оцінені при розгляді позову до належного відповідача.
При цьому, позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідними позовними вимогами до належного відповідача.
Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, про те що
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м.Одеси від 29 березня 2021 року залишити без змін.

Судовий збір:
Оскільки колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, судові витрати ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м.Одеси від 29 березня 2021 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 21 грудня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: Л.А. Гірняк

О.С. Комлева

Т.В.Цюра