П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/1152/22

Номер провадження 22-ц/824/7586/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Саадалаєва А.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання неправомірною відмови в укладенні договору,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання неправомірною відмови в укладенні договору.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року (а.с. 05) позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання неправомірною відмови в укладенні договору, повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 10 травня 2022 року ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу у якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просив ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На думку скаржника, висновок суду першої інстанції про те, що ним було подано до суду інший аналогічний позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тими ж підставами, є помилковим. Крім того, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а його висновки, не відповідають обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2022 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи позовну заяву позивачу суд першої інстанції керуючись п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, виходив з того, що позивачем крім даної позовної заяви було подано до Шевченківського районного суду позовну заяву до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частинами 1-2 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно п.6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Повернення позовної заяви у справі у цьому разі можливе за умови, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови), який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду з позовною заявою до АТ «Таскомбанк», предметом якої є визнання неправомірною відмови АТ «Таскомбанк» в укладенні з ОСОБА_1 24 та 27 грудня 2021 року договору банківського вкладу на користь третьої особи ОСОБА_2 без довіреності на оголошених банком умовах. Вказана позовна заява була зареєстрована за Вх. № 3115 та їй присвоєно номер справи 761/1152/22.

Того ж дня, ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду з позовною заявою до АТ «Таскомбанк», предметом якої є визнання неправомірною відмови АТ «Таскомбанк» в укладенні з ОСОБА_1 24 та 27 грудня 2021 року договору банківського вкладу на оголошених банком умовах. Вказана позовна заява була зареєстрована за Вх. № 3116 та їй присвоєно номер справи 761/1156/22.

З вказаного вбачається, що предмет позову у справі за № 761/1152/22 є відмінним від предмету позову у справі за № 761/1156/22.

Підставою позову у справі № 761/1152/22 є відмова банком позивачу в укладенні з ним договору банківського вкладу на користь третьої особи ОСОБА_2 без довіреності на підставі відповідних документів для ідентифікації особи на оголошених банком умовах.

В свою чергу, підставою позову у справі № 761/1156/22 є відмова банком позивачу в укладенні з ним договору банківського вкладу на оголошених банком умовах.

З вказаного вбачається, що підстави позову у справі за № 761/1152/22 є відмінними від підстав позову у справі за № 761/1156/22.

Таким чином, предмет та підстави позову у справах № 761/1152/22 та № 761/1156/22 не є тотожними, а відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви позивачу на підставі п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для скасування ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року та направлення її для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367-368, 369, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Т.О. Невідома

В.А. Нежура