Справа № 186/1433/20
Номер провадження № 2/0186/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07 липня 2022 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі часток із майна, що є у спільній сумісні власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про виділ у натурі часток із майна, що є у спільній сумісні власності.

З урахуванням уточнених 25 червня 2021 року позовних вимог, прохала суд виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення поз. 1, 2, 3, 4, 5, 29-36 нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , а саме: поз.1-Тамбур, площею 3 кв.м.; поз.2 - Приміщення, площею 79,7 кв.м.; поз.3 - Щитова площею 5,7 кв.м.; поз.4 - Коридор, площею 2,6 кв.м.; поз.5 - Туалет, площею 2,7 кв.м.; поз.29 - Приміщення, площею 27,0 кв.м.; поз.30 - Кладова, площею 3,2 кв.м.; поз.31 - Зала, площею 62,8 кв.м.; поз.32 - Приміщення, площею 28,6 кв.м.; поз.33 - Туалет, площею 7,6 кв.м.; поз.34 - Кладова, площею 1,2 кв.м., поз.35 - Туалет, площею 4,3 кв.м.; поз.36 - Приміщення, площею 13,1 кв.м., загальною полощею 241,5 кв.м., об`єднавши в одну частку «1»; припинити право спільної сумісної власності на дані нежитлові приміщення; стягнути з відповідача на її користь усі судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником вбудованих нежитлових приміщень поз. 1, 2, 3, 4, 5 площею 93,7 кв.м. та вбудованих нежитлових приміщень поз.29-36, площею 146,6 кв.м., нежитлової будівлі АДРЕСА_1 .

Вказані приміщення належать їй на підставі договорів купівлі продажу.

Співвласником іншої частини нежитлової будівлі АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 .

Між ними, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Також нею було зроблено пропозицію відповідачу викупу її приміщень у вказаній нежитловій будівлі, але відповіді від відповідача не отримано.

Відсутність відповіді у встановлений строк, вона розцінює як відмову викупу її приміщень.

Крім того, на вказану нежитлову будівлю свого часу було накладене обтяження у вигляді арешту, який потрібно знімати або скасовувати, але її співвласник - відповідач по справі, не має бажання вчиняти відповідні дії, що створює перед нею додаткові перешкоди у здійсненні права вільного володіння та розпоряджання своєю власністю.

Також зазначає, що частки, які вона прохає виділити їй є відокремленими, тому їх виділ в натурі можливий, що підтверджується висновком експерта.

Після виконання ремонтних робіт, вона має певні наміри щодо відчуження вказаних вбудованих нежитлових приміщень, але не має такої змоги.

Оскільки, право спільної сумісної власності на нерухоме майно не припинене та майно не виділено в цілу частину і вказані нежитлові приміщення вбудовані у нежитлову споруду, яка перебуває у спільній сумісній власності, що в свою чергу позбавляє права вільно розпоряджатись її своїм майном. Тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини.

Як встановлено судом, 20 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме вбудованого нежитлового приміщення поз №1, 2, 3, 4, 5, площею 93,7 кв.м. у нежитловій будівлі АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 26 липня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. та зареєстрованого в КП «Павлоградське МБТІ» 29 вересня 2010 року на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27470736, реєстраційний номер 29099383.

У подальшому право власності на вищезазначене вбудоване нежитлове приміщення площею 97,7 кв.м., яке розташоване у будинку АДРЕСА_1 , було зареєстроване за ОСОБА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1412151 від 20 березня 2013 року, наданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В.

05 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності посвідченої 04 листопада 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. за №3775, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме вбудованого нежитлового приміщення поз. №29-36, площею 146,6 кв.м., у нежитловій будівлі АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 на праві приватної власності. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. та зареєстровано у реєстрі за №2230.

У подальшому, право власності на вищезазначене вбудоване нежитлове приміщення площею 146,6 кв.м., яке розташоване у будинку АДРЕСА_1 , було зареєстроване за ОСОБА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38631147 від 05 червня 2015 року, наданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталею Валентинівною.

Співвласником іншої частини нежитлової будівлі АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 .

На даний час між сторонами у справі, як співвласниками вищезазначеного майна вникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Для врегулювання непорозуміння стосовно спірного майна, позивачем було зроблено пропозицію відповідачу щодо викупу належних їй приміщень у вищевказаній нежитловій будівлі, але відповіді від відповідача вона не отримала.

Відсутність відповіді у встановлений строк, позивач розцінила як відмову викупу її приміщень.

Оскільки, право спільної сумісної власності на нерухоме майно не припинене та майно не виділено в цілу частину і вказані нежитлові приміщення вбудовані у нежитлову споруду, яка перебуває у спільній сумісній власності, що в свою чергу позбавляє ОСОБА_1 права вільно розпоряджатись своїм майном.

Ухвалою суду від 07 липня 2021 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено фізичній особі підприємцю судовому експерту ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта №2 від 19 січня 2022 року, останньою запропоновано один варіант виділу нежитлових приміщень (прим 1-5- відповідно до плану ТОВ ДПКТІ), та виділу нежитлових приміщень (прим.29-36), шо розташовані на першому поверсі в нежитловій двоповерховій цегляній будівлі по АДРЕСА_1 , відповідно до фактичного порядку користування (для подальшого присвоєння окремих адрес).

До першої групи приміщень виділити (прим. №№1-5; №29-30) відповідно до плану ТОВ ДПКТІ), які належать ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.03.2013 року, виготовленого на нотаріальному бланку ВТС №605795, р. № 1263, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, Кучмій Н.В. та на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.06.2015 року, виготовленого на нотаріальному бланку НАН №945247, р. № 2230, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, Кучмій Н.В., а саме: 1 - тамбур площею 3,0 кв.м.; 2 - приміщення площею 79,7 кв.м.; 3 - щитова площею 5,7 кв.м.; 4 - коридор площею 2,6 кв.м.; 5 - туалет площею 2,7 кв.м.; 29 - приміщення площею 27,0 кв.м.; 30 - кладова площею 3,2 кв.м.

До другої групи приміщень виділити (прим. №№ 31-36- відповідно до плану ТОВ ДПКТІ), які належать ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.06.2015 року, виготовленого на нотаріальному бланку НАН №945247, р. №2230, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В., а саме: 31 - зала площею 62,8 кв.м.; 32 - приміщення площею 28,6 кв.м.; 33 - туалет площею 7,6 кв.м.; 34 - кладова площею 1,2 кв.м.; 35 - туалет площею 4,3 кв.м.; 36 - приміщення площею 13,1 кв.м.

Для здійснення даного варіанту ізольованого порядку користування нежитловими приміщеннями необхідно виконати наступні переобладнання:

1.Із прим. №31 в прим. № 29 замурувати дверний отвір.

2.Із прим № 5 в приміщення № 30 влаштувати дверний отвір.

3.Із прим. № 31 влаштувати арку в прим. № 32.

4.В прим. № 32 віконний отвір переобладнати в дверний з виходом у двір.

5.До приміщення № 32 прибудувати ганок.

На схемі дані переобладнання показані червоним кольором, в додатку №1, прикладеному до цього висновку.

Усі запропоновані переобладнання нежитлових приміщень, що розташовані в нежитловій двоповерховій цегляній будівлі по АДРЕСА_1 необхідно виконувати відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-09 «Організація будівельного виробництва». Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю, на підставі затвердженої у встановленому порядку проектної документації, при наявності дозволу виконкому місцевої ради народних депутатів, газового господарства і держпожінспекції.

Дійсна вартість нежитлової будівлі (прим.№№1-5; №29-30 - відповідно плану ТОВ ДПКТІ), загальною площею 123,9 кв.м., розташованої на першому поверсі двоповерхової нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , з врахуванням місця розташування, та забезпеченням систем благоустрою (електропостачання, опалення, водопроводу та каналізації), на 19.01.2022 рік (дата складання висновку) становить 327044 (триста двадцять сім тисяч сорок чотири) гривні, 00 копійок, без врахування ПДВ. (за курсом 28,4101 грн. за 1 дол. США по НБУ, на дату оцінки).

Дійсна вартість нежитлової будівлі (прим. №№31-36-відповідно до плану ТОВ ДПКТІ), загальною площею 117,6 кв.м., розташованої на першому поверсі двоповерхової нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , з врахуванням місця розташування та забезпечення систем благоустрою (електропостачання, опалення, водопроводу та каналізації), на 19.01.2022 рік (дата складання висновку) становить 320973 (триста двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят три) гривні 00 копійок, без врахування ПДВ (за курсом 28,4101 грн. за 1 долар США по НБУ, на дату оцінки).

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статі 356 ЦК України).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України).

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша статті 369 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (частина друга цієї ж статті).

Виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно із частиною третьою цієї ж статті у разі виділу співвласником у натурі частки зі спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, для здійснення виділу майна в натурі зі спільної сумісної власності суд має встановити частки кожного зі співвласників. При цьому відповідно до припису частини другої статті 370 ЦК України закон встановлює презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності. Дана презумпція може бути спростована домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, підведену систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та повне визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати по справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264-265 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі часток із майна, що є у спільній сумісній власності задовольнити.

Виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення поз. 1, 2, 3, 4, 5, 29-36 нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20 березня 2013 року, виготовленого на нотаріальному бланку ВТС №605795, реєстраційний номер 1263, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В., та договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05 червня 2015 року, виготовленого на нотаріальному бланку НАН №945247, реєстраційний номер 2230, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В., а саме: поз.1 - тамбур, площею 3 кв.м.; поз.2 - приміщення, площею 79,7 кв.м.; поз.3 - щитова площею 5,7 кв.м.; поз.4 - коридор, площею 2,6 кв.м.; поз.5 - туалет, площею 2,7 кв.м.; поз.29 - приміщення, площею 27,0 кв.м.; поз.30 - кладова, площею 3,2 кв.м.; поз.31 - зала, площею 62,8 кв.м.; поз.32 - приміщення, площею 28,6 кв.м.; поз.33 - туалет, площею 7,6 кв.м.; поз.34 - кладова, площею 1,2 кв.м., поз.35 - туалет, площею 4,3 кв.м.; поз.36 - приміщення, площею 13,1 кв.м., загальною полощею 241,5 кв.м., об`єднавши в одну частку «1», та припинивши право спільної сумісної власності на зазначені нежитлові приміщення.

Судові витрати по справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Першотравенського міського суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: С.С. КРИВОШЕЯ