ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5838/18

Провадження № 22-ц/4820/1885/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю: представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/5838/18 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року про забезпечення позову Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно (суддя Чевилюк З.А.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд»» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на гаражі № НОМЕР_1 , які розташовані по АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач не визнає право позивача на зазначені гаражі, та чинить перешкоди у користуванні ними. З огляду на викладене, відповідно до приписів ст.ст. 321, 391, 392 ЦК України, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпеченя позову, мотивуючи тим, що він є власником блоку гаражів № НОМЕР_2 , обладнаного чотирма гаражними дверима (загальна площа яких становить 97,6 кв.м., гараж НОМЕР_1 ) по АДРЕСА_1 .

Однак, ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд», користуючись архівними записами Реєстру нерухомого майна на гаражі №5-8 не визнає право власності відповідача на блок гаражів, і має наміри протиправно ними розпорядитися на користь інших осіб, зокрема їх відчужити, що підтверджується повідомленням про проведення чергових загальних зборів 21 жовтня 2022 року та винесенням питання про відчуження будь-яких об`єктів нерухомості, які знаходяться по АДРЕСА_1 , що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування шкоди.

А тому, звернувшись до суду з заявою про забезпечення позову, відповідач ОСОБА_1 просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на гаражі № НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. В порядку забезпечення позову накладено арешт на гаражі № НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Фірма «Хмельницькбуд» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про застосування заходів забезпечення позову. Вказує, що предметом позову в даній справі є визнання права власності на гаражі АДРЕСА_2 , позов пред`явлений в порядку ст. 392 ЦК України. А тому, враховуючи, що предметом позову в даній справі є захист права власності позивача Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд», то зміст винесеного рішення по даній справі може гарантувати лише позивачу можливість вимагати усунення порушень його права відповідачем.

Вважає, що судом першої інстанції невірно та передчасно було застосовано заходи забезпеченя позову у вигляді накладення арешту на майно, так як ці заходи не забезпечують мети їх застосування - забезпечення можливості виконати рішення суду. Посилається на те, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів саме позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Разом з тим, відповідачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить дії апелянта визнати зловживанням процесуальними правами та апеляційну скаргу ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» залишити без розгляду або повернути скаржнику. Вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. ст. 149, 150-153 ЦПК України, винесена з метою ефективного здійснення правосуддя, сприяння збалансованості інтересів учасників справи.

Представник позивача ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» Вороновська Н.В. в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засдання не з`явилсиь, по день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином, про поважність причин неявки в судове засідання не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пп. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості доводів відповідача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Згідно з ч. 1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктах 1, 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Встановлено, що предметом позову у даній справі є вимога позивача майнового характеру про визнання права власності на нерухоме майно - гаражі АДРЕСА_2 .

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з вимог заяви про забезпечення позову, заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на гаражі.

Разом з тим, обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову та ефективність способу забезпечення позову для упередження порушення та відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, за яким зареєстровано право власності, що оскаржується позивачем, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Разом з тим, в заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову не наведено належних та переконливих доказів на підтвердження того, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення на спірне нерухоме майно арешту може ефективно забезпечити матеріально-правовий інтерес позивача та буде співмірним із заявленими позовними вимогами, та невжиття саме такого виду забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, заявником не надано суду належних та допустимих доказів, які свідчать на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

А тому, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жотвня 2022 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай