РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/1704/22

Провадження №: 2/755/2392/22

"30" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

Головуючого - судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.

представника позивача Старенького С.Є. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мотивуючи свої вимоги тим, що 11 листопада 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним розвитком сім`ї між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб ( актовий запис 3771).

В шлюбі у сторін спільних дітей не має.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого збереження сім`ї неможливе.

Представник позивача Старенький С.Є. в судовому засіданні наполягав на задоволені позову, наголошуючи на тому, що збереження шлюбу суперечить інтересам його довірительниці, так- як у позивача та відповідача відсутні спільні інтереси, погляди щодо ведення спільного господарства та сім`ї, втрачена повага один до одного. Також між позивачем та відповідачем виникали конфліктні ситуації, що стало підставою для виклику правоохоронних органів та притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову, спростовуючи той факт, що між позивачем та відповідачем були якісь конфлікти, що стали підставою для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. За твердженням відповідача він бажає зберегти сім`ю, але позивач не бажає з ним спілкуватися та не відповідає на його повідомлення.

На даний час відповідачу достовірно не відомо місце перебування ( знаходження) позивача.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного, що 11 листопада 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним розвитком сім`ї між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб ( актовий запис 3771).

В шлюбі у сторін спільних дітей не має.

Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, оскільки вони мають різні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, на даний час проживають окремо, будь -якого спілкування між позивачем та відповідачем не має, шлюб існує формально, внаслідок чого збереження сім`ї неможливе.

Також, як було встановлено в судовому засіданні, що між позивачем та відповідачем виникли суперечки майнового характеру, що фактично й стало підставою для не визнання відповідачем позовних вимог про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Натомість закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися. А надання строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком, крім того сторонами не заявлялося клопотання про надання строку на примирення у встановленому законом порядку.

Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

У зв`язку з вище викладеним позов ОСОБА_4 про розірвання шлюбу , слід задовольнити

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано копію ордеру адвоката Старенького С.Є. серії АІ № 1212048 від 28.12.2021 року про надання правничої допомоги позивачу у Дніпровському районному суді м. Києва адвокатом, копію договору про надання правничої допомоги від 28.12.2021 року укладений між позивачем та адвокатом Стареньким С.Є., довідку про сплату наданих послуг щодо правової та правничої допомоги на 10 тис. грн. від 28.12.2021 року, а також меморіальний ордер від 27 червня 2022 р. щодо оплати позивачем ОСОБА_4 правових послуг у справі №755/1704/22 в роз мірі 12000 грн.

Фактична сплата позивачем коштів за надану правничу допомогу підтверджується вказаним вище меморіальним ордером.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем було укладено з адвокатом договір про надання правничої допомоги і додаток до нього, в якому сторони обумовили види послуг правової допомоги, їх вартість, порядок розрахунку, склали акти приймання-передачі правової допомоги, в якому наведено детальний опис наданих послуг та здійснених витрат в процесі надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом в справі, та представник позивача в свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів в суді зробив заяву про розмір судових витрат по справі та надав докази на підтвердження розміру судових витрат.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати відповідача на правову допомогу на загальну суму 12 000,00 гривень, суд дійшов висновку про задоволення даної вимоги частково.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 104, 105, 109, 110-112 СК України, ст. ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 354 ЦПК України , суд, -

У х в а л и в:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 листопада 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним розвитком сім`ї між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 3771) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 992, 4 грн. витрат по оплаті судового збору та 12 000 грн. витрат по оплаті правової допомоги, а всього стягнути 12992,4 грн.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4 , прож.: за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.06.2022 р.

Суддя: