Справа № 709/97/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Романової О.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Данілової О.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ТОВ «Силікат-1» - Цинди Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Силікат-1», ТОВ «Лєтол», про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування і скасування державної реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Силікат-1», ТОВ «Лєтол», про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування і скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позов обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , який постійно проживав в АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4101 га., нормативна грошова оцінка якої 96644,95 грн., кадастровий номер: :04:000:3161, що належала йому згідно державного акту серії ЧР виданого Чорнобаївською селищною радою Черкаської області 27.03.2021, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 236.

Дана земельна ділянка весь час перебувала в оренді ТОВ «Силікат-1», згідно угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012, укладеної між його батьком - ОСОБА_2 та ТОВ «Силікат-1».

Ще при житті, а саме 03.10.2019, ОСОБА_2 склав заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Чорнобаївського районного округу Бабак О.В. по реєстру № 1746, яким заповів йому все своє майно.

Однак, оскільки він не прийняв спадщину свого батька, ні за заповітом, ні за законом, то єдиним належним спадкоємцем за законом першої черги була його дружина, а його мати - ОСОБА_3 , яка постійно проживала разом з ним на час відкриття його спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_3 , яка також проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, в тому числі і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4101 га., кадастровий номер: :04:000:3161, що належала його батькові - ОСОБА_2 .

Він прийняв спадщину після смерті своєї матері, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку.

У зв`язку із цим він вимушений звернутися до суду із позовною вимогою про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4101 га., кадастровий номер: :04:000:3161, що належала його батькові - ОСОБА_2 .

Крім того, йому стало відомо, що вищезазначена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала його батькові ОСОБА_2 , за невідомими йому обставинами зареєстрована в ДЗК ще і по іншому кадастровому номеру: :04:000:0232 і відповідно по ньому неправильно зареєстрована і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі рішення про державну реєстрацію, індексний номер: 9014464 від 13.12.2013.

Таке присвоєння іншого кадастрового номера: :04:000:0232 на одну й ту ж земельну ділянку суперечить ст. 1 ЗУ «Про державний земельний кадастр», а тому є незаконною і подальша державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснена державним реєстратором Ревою Ю.Ю. на підставі рішення, індексний номер: 9014464 від 13.12.2013.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4101 га., кадастровий номер: :04:000:3161, нормативно-грошова оцінка якої 96644,95 грн., що належала його померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 батькові - ОСОБА_2 , згідно державного акту серії ЧР виданого Чорнобаївською селищною радою Черкаської області 27.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 236, спадщину якого за законом прийняла його дружина, а його мати - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не встигнувши оформити своїх спадкових прав.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9014464 від 13.12.2013 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :04:000:0232, площею 2,41 га за ОСОБА_2 , скасувати державну реєстрацію її права власності здійснену державним реєстратором реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області Ревою Ю.Ю. та припинити усі речові права, їх обтяження, зареєстровані щодо такої земельної ділянки включаючи право її оренди.

Скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :04:000:0232, площею 2,41 га зареєстровану за ОСОБА_2 та припинити всі речові права та обтяження щодо неї.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

22.02.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (а.с. 38-39), в якому останні повідомили про те, що при розгляді справи покладаються на думку суду.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29.03.2022 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які на заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Силікат-1», ТОВ «Лєтол».

15.04.2022 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ТОВ «Силікат-1» (а.с. 66-68), відповідно до відомостям яких третя особа визнає позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27.04.2022 витребувано у Чорнобаївській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи та витяг із Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та копію спадкової справи та витяг із Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25.05.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник третьої особи ТОВ «Силікат-1» Цинда Л.Г. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача Чорнобаївської селищної ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надіслав до суду заяву від 28.08.2022 в якій просить суд справу розглядати без їх участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, 20.06.2022 надіслав до суду заяву в якій просить суд справу розглядати без їх участі.

Представник третьої особи ТОВ «Лєтол» в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які

були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого 02.10.2020 Чорнобаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 99 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4101 га., кадастровий номер: :04:000:3161, що належала йому згідно державного акту серії та номер: 236 виданого Чорнобаївською селищною радою Черкаської області 27.03.2021, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 236 (а.с. 15).

За час свого життя, 03.10.2019, ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В, зареєстрованого в реєстрі за № 1746, відповідно до якого останній заповів все своє майно ОСОБА_4 (а.с. 12), але як було встановлено в судовому засіданні позивач із заявою про прийнтятя спадщини після смерті свого батька до нотаріальної контори не звертався, а отже спадщину не прийняв.

Родинні відносини між позивачем та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 12.11.1973 райбюро ЗАГС смт Чорнобай, актовий запис № 86 (а.с. 22), відповідно до відомостям якого ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки виданої виконкомом Чорнобаївської селищної ради № 171 від 21.01.2022, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13). Проживав в будинку разом з дружиною: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, оскільки позивач не прийняв спадщину свого батька, ні за заповітом, ні за законом, то єдиним належним спадкоємцем за законом першої черги була дружина ОСОБА_2 , а його мати - ОСОБА_3 , яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття його спадщини, а отже прийняла спадщину після смерті останнього.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 виданої 06.10.2020 Чорнобаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 103 (а.с.10).

Після смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно та на майно, яке вона прийняла після смерті свого чоловіка, але не встигла при житті оформити свої спадкові права.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Чорнобаївської селищної ради № 172 від 21.01.2021, ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14). В будинку проживала одиноко.

Родинні відносини між позивачем та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 12.11.1973 райбюро ЗАГС смт. Чорнобай, актовий запис № 86 (а.с. 22), відповідно до відомостям якого ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, її син - позивач ОСОБА_4 (а.с. 130).

Інші особи із заявами про прийняття спадщини, після смерті останньої, до нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується відомостями листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 05.05.2022 № 76/01-16.

Постановою державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. від 21.01.2022 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну дялінку площею 2,4101га, що знаходиться на території Чорнобаївської селищної ради Золотоніського району Черкаської області, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с.11).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2.ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - ОСОБА_2 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також, судом встановлено, що позивач, у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері - ОСОБА_3 та прийняв спадщину після її смерті. Наявність інших спадкоємців матеріалами спадкової справи не встановлено.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_3 не встигла оформити свої спадкові права, натомість після смерті останньої її син - позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, однак не зміг оформити свої права у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказане майно, суд вважає за можливе визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4101 га, кадастровий номер: :04:000:3161.

Також, із матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4101 га, кадастровий номер: :04:000:3161 перебуває в оренді у ТОВ «Силікат-1», що підтверджується копією договору оренди земельної ділянки № 528 від 11.03.2004, який укладений між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_2 (а.с. 71-72) та угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 (а.с. 73-74).

Відповідно до копії угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від

20.11.2012 ОСОБА_2 передав в оренду належну йому земельну ділянку, загальною площею 2,41 га ТОВ «Силікат-1» строком на 10 років.

Речове право оренди за вказаною угодою було зареєстровано державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції Бабенко Л.В. 26.06.2014, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 6171178 (а.с. 85).

При цьому у відомостях про об`єкт нерухомого майна міститься відомості, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 має кадастровий номер: :04:000:3161.

Також, судом було встановлено, що на праві власності ОСОБА_2 належить земельна ділянка з кадастровим номером: :04:000:0232. Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано 13.12.2013 державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції Ревою Ю.Ю., номер запису про право власності : 3831050. Підставою виникнення права власності зазначений державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: 236, виданий 27.03.2001 Чорнобаївською селищною радою, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.84).

Також, відповідно до відомостям вказаного Державного реєстру 11.04.2017 приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. було зареєстровано право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером: :04:000:0232, номер запису про інше речове право: 19908255. Підставою виникнення іншого речового права зазначений договір оренди землі від 14.03.2017, який укладений між ТОВ «Лєтол» та ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації наданої сектором № 1 відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 11.02.2022 (а.с. 40), межі земельної ділянки ОСОБА_2 площею 2,4101 га з кадастровим номером: :04:000:3161 співпадають з межами земельної ділянки з кадастровим номером: :04:000:0232. Земельна ділянка з кадастровим номером: :04:000:0232 завантажена до Державного земельного кадастру пакетно. Речове право на ОСОБА_2 зареєстровано 13.12.2013 № 3831050 Чорнобаївським районним управлінням юстиції. Також зареєстровано договір оренди з ТОВ «Лєтол» з 11.04.2017 на 7 років. Дані про земельну ділянку з кадастровим номером: :04:000:3161, площею 2,4101 га завантажено до Державного земельного кадастру шляхом реєстрації 16.10.2013. Реєстрація речового права на ОСОБА_2 відсутня. Договір оренди зареєстровано Чорнобаївським районним управлінням юстиції з ТОВ «Силікат-1» від 26.06.2014 № 6171178 на 10 років.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1

ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

З аналізу вищенаведених положень земельного законодавства вбачається, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення порушення його прав на землю, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також виданих на його підставі правовстановлюючих документів.

Таким порушенням, на переконання суду, безумовно є факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером: :04:000:0232 на земельну ділянку з кадастровим номером: :04:000:3161, які зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії та номер: 236 виданого Чорнобаївською селищною радою Черкаської області 27.03.2021, оскільки в такому випадку не тільки порушуються цивільні права та законні інтереси позивача, за яким суд визнав права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку з кадастровим номером: :04:000:3161, але і порушується встановлений в Україні правовий порядок у сфері обліку земельних ділянок та ведення земельного кадастру, що є недопустимим.

У зв`язку із цим суд приходить до висновку про необхідність скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9014464 від 13.12.2013 державного реєстратора реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції Реви Ю.Ю. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :04:000:0232, площею 2,41 га за ОСОБА_2 .

Щодо позовних вимог про припинення права приватної власності на земельну ділянку площею 2,41 га, кадастровий номер: :04:000:0232 за ОСОБА_2 необхідно зазначити наступне.

Право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом (ст. 378 ЦК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому

пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому

пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, чинне законодавство визначає, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Враховуючи те, що в ході судового розгляду було встановлено, що на земельну ділянку з кадастровим номером: :04:000:0232, зареєстровано речове право (право приватної власності) за ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є його син - позивач ОСОБА_1 , то позовні вимоги про припинення права власності на дану земельну ділянку підлягають задоволенню.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Разом з тим, відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Схожі положення щодо скасування Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації земельної ділянки, також закріплені і у п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Оскільки, державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером: :04:000:0232 була скасована судом, суд вважає, що вимога позивача про скасування державної реєстрації права власності в Державному земельному кадастрі, не є ефективним способом захисту, так як наявність рішення суду щодо скасування державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку є достатньою підставою для скасування Державним кадастровим реєстратором такої реєстрації самостійно, а тому у задоволенні вказаної вимоги позивача слід відмовити.

Стосовно вимоги позивача щодо припинення речових прав та їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки, включаючи право оренди, суд зазначає наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстра речових прав на нерухоме майно (а.с. 84), 11.04.2017 приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. було зареєстровано речове право оренди ТОВ «Лєтол» на земельну ділянку з кадастровим номером: :04:000:0232, номер запису про інше речове право: 19908255. Підставою виникнення іншого речового права зазначений договір оренди землі від 14.03.2017, який укладений між ТОВ «Лєтол» та ОСОБА_2 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.10.2019, у справі № 814/2030/17, зазначила, що належним відповідачем у спорах щодо скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи те, що право оренди на земельну ділянку кадастровий номер: :04:000:0232, зареєстровано за ТОВ «Лєтол» на підставі договору оренди землі від 14.03.2017, який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Лєтол», належним відповідачем за вимогою про припинення речового права оренди повинен бути ТОВ «Лєтол».

Відповідно до положень ст. 51 ЦПК України правом на залучення до участі у справі співвідповідача наділений лише позивач, а тому суд не вправі вирішувати питання щодо самостійного залучення ТОВ «Лєтол» у якості співвідповідача у вказаній справі.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29.03.2022, з метою об`єктивного розгляду справи та не порушення прав останніх, судом було самостійно залучено до участі по справі ТОВ «Силікат-1» та ТОВ «Лєтол» у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.01.2020, у справі № 761/30025/16-ц, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині припинення права оренди зареєстрованого щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :04:000:0232, у зв"язку із пред"явленням позову, у вказаній частині позовних вимог, до неналежного відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути

різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4101 га, кадастровий номер: :04:000:3161, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Державного акту серія ЧР виданого Чорнобаївською селищною радою Черкаської області 27.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 236.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9014464 від 13.12.2013 державного реєстратора реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції Ревою Ю.Ю. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :04:000:0232, площею 2,41 га за ОСОБА_2 та припинити право приватної власності на земельну ділянку площею 2,41 га, кадастровий номер: :04:000:0232 за ОСОБА_2 .

У іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної

скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його

проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його

проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому

повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.06.2022.

Суддя О.Г. Романова