Номер провадження: 22-ц/813/8920/22
Справа № 519/387/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач):Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.

Полікарпової О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на недоотриману у зв`язку зі смертю пенсії у сумі 203152,02 грн. 29 листопада 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області) надало їй відповідь про нарахування недоотриманої пенсії, яка увійшла до спадщини у сумі 104512, 00 гривень за період з 01.09.2014 року по 31.12.2020 року, що менше ніж зазначено у свідоцтві про право на спадщину. Оскільки зазначені кошти не були сплачені, ОСОБА_1 вдруге звернулась до відповідача та отримала відповідь, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат, що здійснюються за рахунок державного бюджету буде визначено у бюджеті ПФУ на 2022 рік після його затвердження.

Враховуючи викладене, позивач просила суд стягнути на її користь з ГУ ПФУ в Одеській області грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя спадкодавця ОСОБА_2 у розмірі 203152,02 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 липня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 521.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2022 року позовну заяву задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: м. Одеса, вул. Канатна 83) грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя спадкодавця ОСОБА_2 у розмірі 203152 (двісті три тисячі сто п`ятдесят дві) гривні 02 копійки на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 липня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 521.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвали нове, яким відмовити у задоволені позову. В обґрунтування доводів вказує на те, що судом першої інстанції проігноровано положення ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі Закон № 1058), відповідно до якого нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Так, позивачці нарахована недоотримана пенсія у сумі 203152,02 гривень за весь період з 01.09.2014 року по 31.12.2020 року за який ОСОБА_2 не отримував пенсію. Натомість сума, яка увійшла до спадщини 104512,00 гривень за період з 06.07.2018 року по 31.12.2020 року (відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1058 сума не більше ніж за 3 роки). Згідно з абз. 14 п. 1 постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачені за період до місяця їх відновлення, обліковується в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ, у зв`язку з чим розрахована сума боргу недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 06.07.2018 року по 31.12.2020 року становить 104512,00 гривень. Отже, розмір недоотриманої пенсії по спадщині зменшено в залежності від дати звернення позивача до органу Пенсійного фонду з приводу отримання недоотриманої пенсії при наявності повного пакету документів. Також скаржник звертає суд увагу на те, що зазначений борг занесено до переліку боргів, поетапна виплата яких проводиться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік, а тому ГУ ПФУ в Одеській області обов`язково здійснить виплату суми заборгованості коли буде сформовано відповідний бюджет.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що ГУ ПФУ в Одеській області при зверненні до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою порушено норми чинного законодавства, що суперечить процедурі спадкування за законом, в зв`язку з чим просить залишити скаргу без задоволення.

Враховуючи ціну даного позову, а також характер спірних правовідносин і предмет доказування у справі, згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказане рішення суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у нього як спадкоємця першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Дараган І.М. 06 липня 2021 та зареєстрованого в реєстрі за № 521 спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька ОСОБА_1 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з суми недоотриманої у зв`язку зі смертю пенсії у сумі 203 152, 02 гривень, яка належала спадкодавцеві, що підтверджується листом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області № 1500-0402-8/43736 від 08 квітня 2021 року (а.с.14).

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Одеській області ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі- Закон). Відповідно до ч.1 ст.46 Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, аде не отримав вчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. На підставі заяви № 923 від 07.07.2021 року та долучених документів позивачці нарахована недоотримана пенсія, яка увійшла до спадщини у сумі 104 512, 00 гривень за період з 01.09.2014 року по 31.12.2020 року. Згідно з абз. 14 п. 1 постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (зі змінами від 21.08.2019 року внесеними постановою КМУ № 788) суми пенсій, які не виплачені за період до місяця їх відновлення, обліковується в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ (а.с.15-16).

З листа ГУ ПФУ в Одеській області вбачається, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 07.07.2021 року та наданих документів нарахована сума боргу за померлого ОСОБА_4 , за період з 06.07.2018 року по 31.12.2020 року (а.с.17-18).

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявності правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач як спадкоємець відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії, недоотриманої за життя спадкодавцем, яке є спадковим майном. Можливість нарахування ОСОБА_1 недоотриманої пенсії у розмірі 104512,00 гривень з урахуванням ст.46 Закону є незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги, оскільки для виконання заявлених вимог передбачено особливий порядок, колегія суддів не приймає до уваги оскільки, такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. Окрім того, порядок виконання не впливає на законність оскаржуваного рішення про захист права власності спадкоємця щодо отримання успадкованих грошових коштів згідно свідоцтва про право на спадщину, яке ніким не оспорено.

Доводи скаржника про те, що розмір недоотриманої пенсії по спадщині зменшено в залежності від дати звернення позивача до органу Пенсійного фонду з приводу отримання недоотриманої пенсії не заслуговують на увагу, як такі, що суперечать правовому висновку викладеному у вказаній вище постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, згідно якого суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний і процесуальний закон та ухвалено законне, обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова