Провадження № 2/742/546/22
Єдиний унікальний № 742/2216/21
РІШЕННЯ
07 липня 2022 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М. О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного торговельно-економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з одержувача цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти,
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся вчасно та належним чином. Згідно його позовної заяви, просить розглянути справу без участі позивача у порядку спрощеного судового провадження.
Відповідач в судове засідання також не з`явився. При цьому скористався своїм правом та його представником подано до суду заяву, відповідно до змісту якої вбачається, що останній просить залишити без задоволення позовні вимоги Державного торговельно-економічного університету про стягнення заборгованості по оплаті за навчання, у зв`язку з тим, що вже приймалося рішення про стягнення з відповідача заборгованості у грудні 2011 року, а тому на даний час відсутні підстави для повторного звернення. При цьому також просить суд застосувати строки позовної давності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 20.12.2007 між Київським національним торговельно-економічним університетом та ОСОБА_1 була укладена Угода № 8 «Про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти» відповідно до постанови КМУ від 16.06.2003 № 916 «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти»(а.с.13-15).
Пунктом 3.3 Угоди передбачено, що відповідач, як замовник, зобов`язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого Закладом освіти кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із закладу освіти, починаючи з третього місяця після відрахування.
Відповідно до п. 7.2 Угоди у випадку ухилення Одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одержувач сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми.
У 2008 році відповідач був відрахований з Київського національного торговельно-економічного університету за порушення навчальної дисципліни згідно наказу №1142 від 17.04.2008 року (а.с.17).
Згідно додаткової угоди №1 про зміни та доповнення до угоди від 20.12.2007 №8 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 22.04.2008 вбачається, що у зв`язку з відрахуванням ОСОБА_1 та припиненням дії договору від 20.12.2007, в п.1, 6.1 були внесені зміни, відповідно до яких п.1 надано одержувачу кредит у розмірі 6290грн. на весь термін навчання та п.6.1 одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит в сумі 6290грн. та відсотки за користування ним у сумі 1476,21грн.(а.с.18).
Відповідач був відрахований з навчального закладу - Київського національного торговельно-економічного університету 17.04.2008 року, проте, після сплину трьох місяців після відрахування та в подальшому у добровільному порядку суму наданого кредиту на навчання не повертає. За період з 2013-2016 роки та 2019-2020 року позивачем надсилалися відповідачу листи-вимоги, деякі з них були ним отримані(а.с.30).
Загальна сума заборгованості за угодою №8 від 20.12.2007 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та додатковою угодою №1 про зміни та доповнення до угоди від 20.12.2007 №8, враховуючи інфляційні збитки та пеню становить 15 905 грн. 26 коп. (а.с.38-48).
Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості навчання 17 червня 2021 року та дізнався про порушення свого права з моменту відрахування відповідача з навчального закладу в 2008 році і саме з цього дня в нього виникло право на позов про стягнення коштів з відповідача.
Крім того, в провадженні Прилуцького міськрайонного суду перебувала цивільна справа №2-1844/11 за позовом Київського національного торговельно-економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти і рішенням суду від 27 грудня 2011 року було задоволено позов і стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 604,69грн. за надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти згідно укладеної Угоди № 8 «Про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти» від 20.12.2017 року, тобто позивач вже звертався до суду і достовірно знав про порушення свого права в 2011 році.
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Спеціального строку для звернення позивача з подібними вимогами законом не встановлено. Письмового договору про продовження строків позовної давності між сторонами у справі не укладено.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Згідно із ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

За вказаних вище обставин, враховуючи наявність відповідної заяви відповідача щодо застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском позивачем строків позовної давності.

Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір із відповідача стягненню не підлягає, а всі судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76-83, 141, 213, 215, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Державного торговельно-економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з одержувача цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО