Провадження № 22-ц/801/2154/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 рокуСправа № 127/20293/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про захист прав споживачів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2022 року, постановлене в залі судових засідань місцевого суду під головуванням судді Федчишена С.А., дата виготовлення повного тексту додаткового рішення 15 листопада 2022 року,

встановив:

Короткий зміст заявлених вимог та їх обґрунтування.

В вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про захист прав споживачів.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» на користь ОСОБА_1 814,98 грн. переплати за спожитий природний газ.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» на користь держави 992,40 грн. судового збору.

09 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення у вказаній справі щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2022 року заяву позивача задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про захист прав споживачів.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1000,00 грн.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2022 року мотивоване тим, що заявлені позивачем витрати у сумі 5000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги. Зазначено, що позовна заява, відповідь на відзив та заява про ухвалення додаткового рішення надійшли через систему «Електронний суд» за підписом позивача ОСОБА_1 , а тому стверджувати, що дані послуги надавалися саме адвокатом суд не може.

Провадження в суді апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилалась на невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, просила оскаржуване рішення змінити та ухвалити нове про задоволення заяви в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу через подання та підписання позовної заяви, відповіді на відзив та заяви про ухвалення додаткового рішення через систему «Електронний суд» за підписом позивача ОСОБА_1 , а не її представника адвоката Іващука .В.А. Зазначає, що пунктом 2.4. договору про надання правничої допомоги встановлено перелік видів правничої допомоги, яку адвокатське бюро зобов`язалось надати позивачу. Актом виконаних робіт від 08 листопада 2022 року підтверджено факт отримання позивачем правничої допомоги, яка визначена у договорі. На переконання заявника, чинне законодавство не вимагає обов`язкового підписання документів по суті саме адвокатом для підтвердження надання правничої допомоги.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направляло, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції

Позиція суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, в силу ст. 134 ЦПК України в позовній заяві вказала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, зокрема, в розмірі 5000 грн.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, та ухвалення додаткового рішення відповідно подана в визначений законом строк.

Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Водночас, відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

При цьому, відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Так, на підтвердження надання/отримання та понесення, або ті які будуть понесені витрати на професійну правничу допомогу, зокрема, в суді першої інстанції, стороною позивача подано до суду:

-ордер про надання правової допомоги серія АВ № 1051106 (а.с. 92), відповідно до якого адвокат Іващук В.А. надає правову допомогу, зокрема, у Вінницькому міському суді Вінницької області Арустамян А.Е. на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 03 вересня 2022 року;

-договір про надання правничої допомоги № б/н від 03 вересня 2022 року (а.с. 93-94), укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Віктор Іващук і Партнери», згідно умов якого АБ приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором в межах статутної діяльності. В п. 2.4 вказаного договору визначено, що АБ в особі адвоката, що є його учасником, в межах статутної діяльності здійснює, зокрема, наступні види адвокатської діяльності для надання правової допомоги клієнту: надання правової інформації, консультації і роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, представництво інтересів. При цьому пунктом 4.1. визначено, що вартість наданих юридичних послуг АБ визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та повідомляє клієнту розмір грошової суми виконання договору (виставляє клієнту відповідний рахунок). Гонорар винагорода за здійснення надання послуг (правової допомоги) на умовах визначених договором. Гонорар становить 5000 (п`ять тисяч) грн. Дана сума є фіксованою та не залежить від досягнення чи недосягнення АБ позитивного результату, якого бажає клієнт.;

-акт виконаних робіт від 08 листопада 2022 року (а.с. 101 зворот), в якому вказано, що ОСОБА_1 та АБ «Віктор Іващук і Партнери» склали вказаний акт про те, що надані послуги відповідають умовам укладеного договору про надання правничої допомоги від 03 вересня 2022 року. Зазначено зміст наданих послуг, зокрема, вивчення наданих клієнтом документів та складання позовної заяви, вивчення відзиву ТОВ «Вінницягаз Збут» на позов та складання відповіді на відзив, участь 08 листопада 2022 року в судовому засіданні у справі № 127/20293/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вінницягаз Збут», складання заяви про ухвалення додаткового рішення. Загальна вартість наданих послуг становить 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Так, при прийнятті рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу слід керуватися такими критеріями: - дійсність витрат, - необхідність витрат, - розумність розміру витрат, - співмірність витрат.

Колегія суддів провівши аналіз наданих позивачем доказів в підтвердження наданих адвокатських послуг, приходить до висновку, що для забезпечення принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення та забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, вважає, що позивачем було надано належні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Висновки місцевого суду щодо того, що оскільки позовна заява, відповідь на відзив та заява про ухвалення додаткового рішення надійшли через систему «Електронний суд» за підписом позивача ОСОБА_1 , тому суд не може стверджувати, що дані послуги надавалися саме адвокатом є помилковими, з огляду на наступне.

Як вбачається з п. 2.4 договору про надання правничої допомоги, який укладений між позивачем та АБ «Віктор Іващук і Партнери» визначено, що останніми надаються, зокрема, наступні види адвокатської діяльності для надання правової допомоги клієнту: складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Відтак, з укладеного договору не вбачається, що АБ «Віктор Іващук і Партнери» надає послуги з підписання та подання процесуальних документів.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 175, ч. 2 ст. 179 ЦПК України позовна заява та відповідь на відзив підписуються позивачем або його представником.

Таким чином, підписання та подання позивачем ОСОБА_1 позовної заяви та відповіді на відзив, які підготовлені та складені адвокатом Іващуком В.А. не є підставою для висновку про не надання вказаної правничої допомоги, оскільки відповідно до договору про надання правничої допомоги від 03 вересня 2022 року така була надана, що також підтверджується відповідним актом виконаних робіт від 08 листопада 2022 року.

Зважаючи на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року позов задоволено повністю, а також враховуючи складність справи, необхідність надання Адвокатським бюро «Віктор Іващук і Партнери» послуг Арустамян А.Е. під час розгляду вказаної справи в суді та їх характер, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених, або тих які будуть понесені стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про стягнення з відповідача ТОВ «Вінницягаз Збут» на користь позивача ОСОБА_1 вказаних витрат, а саме у розмірі 5000,00 грн.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що доводи відповідача в відзиві на позовну заяву (а.с. 25-33) щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, зокрема, про відсутність доказів на їх понесення позивачем, а також акту виконаних робіт, не заслуговують на увагу, оскільки вказані документи містяться в матеріалах справи і їм надана належна оцінка судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2022 року підлягає зміні в частині визначення розміру відшкодування витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2022 року змінити, збільшивши розмір витрат на професійну правничу допомогу з 1000,00 грн. до 5000,00 грн., які слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» на користь ОСОБА_1 .

В інший частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді О.С. Панасюк

Т.М. Шемета