Постанова

Іменем України

20 грудня 2022 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/9843/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Кравець В. А.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "СЕНС БАНК",

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва

від 14 лютого 2022 року про забезпечення позову

у складі судді Аксьонової Н. М.

у цивільній справі №753/13943/21 Дарницького районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "СЕНС БАНК",

треті особи: ОСОБА_2 , Державний реєстратор Філії комунального підприємства Миропільської сільської ради "Результат" Коровайко Оксана Сергіївна,

про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно

У С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року ОСОБА_1 , посилаючись на те, що державна реєстрація за Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" (далі - АТ "УКРСОЦБАНК") право власності на квартиру АДРЕСА_1 порушує її право власності на це майно, звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - АТ "Альфа-Банк"), правонаступником якого є Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (далі - АТ "СЕНС БАНК"), з позовом про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Позов обґрунтовувала тим, що державна реєстрація відбулася під час дії заборони на відчуження нерухомого майна та за наявності судового рішення про визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної квартири.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони здійснювати дії по вільному користуванню та безперешкодному доступі до квартири та заборони вчиняти іншим особам здійснювати будь-які дії щодо квартири.

В обґрунтування заяви вказувала, що за нею на підставі судового рішення визнано право власності на 1/2 частину спірної квартири, однак їй було відмовлено в реєстрації права власності, у зв'язку з існуванням обтяження в реєстрі. Разом з тим, в подальшому їй стало відомо про реєстрацію права власності на квартиру за відповідачем.

Вважала, що реєстрація власності на квартиру за банком здійснено з грубим порушенням норм діючого законодавства. Такі незаконні дії, на думку позивача, можуть унеможливити чи утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову та повернення квартири із незаконного володіння.

Також вказувала, що спірну квартиру відповідач може відчужити на користь третіх осіб, оскільки здійснює всі дії щодо зняття наявних обмежень та обтяжень щодо квартири.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Заборонено АТ "Альфа-Банк" вчиняти дії по вільному користуванню квартирою та безперешкодному доступі до квартири АДРЕСА_1 .

В решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду в частині задоволених вимог відповідач АТ "Альфа-Банк", діючи через свого представника Тищенко К. О., подав до суду апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, в тому числі доказів реальної загрози невиконання або утруднення його виконання саме відповідачем.

Вважав, що твердження позивача та висновки суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для накладення арешту на спірну квартиру є припущеннями, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Судом не враховано, що оскаржуваною ухвалою порушено інтереси відповідача, а саме право власності на спірну квартиру та право користування.

Суд також не взяв до уваги, що згідно положень процесуального закону заявник зобов'язаний запропонувати конкретні пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову.

Крім того, як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що судом порушено порядок розгляду заяви про забезпечення позову та розглянуто заяву без виклику учасників справи. На думку скаржника, у даній справі суд повинен був викликати учасників справи для вирішення питання про забезпечення позову.

За вказаних обставин просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14.02.2022 в частині задоволених вимог заяви про забезпечення позову та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Представник АТ "СЕНС БАНК", яке є правонаступником АТ "Альфа-Банк", - Тищенко К. О. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник позивача - ОСОБА_3. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Треті особи: ОСОБА_2 та державний реєстратор Коровайко О. С., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності третіх осіб.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками справи.

З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2006 між АТ "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого Стало АТ "Альфа-Банк", а останнього в подальшому - АТ "СЕНС БАНК", (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір №39.29-50/273і, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпоекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за Договором кредиту №39.29-50/506к від 29.11.2006, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року у справі №753/20402/13-ц за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 .

07 жовтня 2014 року рішенням №16319426 ОСОБА_1 відмовлено в державній реєстрації прав на 1/2 частину спірної квартири, у зв'язку з тим, що в Державному реєстрі містяться відомості про наявність арешту спірної квартири.

27 червня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернулася із заявою до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності, на що 10.07.2018 їй державним реєстратором було надано рішення про відмову, у зв'язку з тим, що право власності на квартиру зареєстровано за іншою особою.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, 14 листопада 2017 року державний реєстратор Філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" Коровайко О. С. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38222069 від 20.11.2017 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ "УКРСОЦБАНК".

Підставою виникнення права власності стали: звіт про незалежну оцінку вартості квартири, серія та номер: ВА 170919-004, виданий 19.09.2017, видавник ТОВ "Бізнес Ассіст"; Довідка-розрахунок заборгованості, серія та номер: 10.1-87/211189, виданий 08.11.2017, видавник: ПАТ "Укрсоцбанк"; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 115, виданий 27.09.2017, видавник: Укрпошта; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: USB/361, виданий 18.09.2017, видавник: ПАТ "Укрсоцбанк"; Іпотечний договір, серія та номер: 39.29-50/273і, виданий 29.11.2006, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова С. М.; Договір кредиту, серія та номер: 39.29-50/506к, виданий 29.11.2006, видавник: сторони.

У листопаді 2019 року державний реєстратор Коровайко О. С. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38222069 від 20.11.2017 зареєструвала право власності на спірну квартиру за АТ "Альфа-Банк".

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 вказувала на те, що про реєстрацію права власності на квартиру за АТ "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", їй стало відомо 10.07.2018. Вважала, що державна реєстрація на спірну квартиру за банком здійснена з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки на час такої реєстрації вона вже була власником 1/2 частини цієї квартири, а також діяли обмеження встановлені іпотечним договором. Дані обставини і змусили її звернутися до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

З наведеного слідує, що між сторонами виник спір з приводу законності звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку шляхом реєстрації права власності на нерухоме майно за Банком.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що існує реальний спір з приводу переходу права власності на нерухоме майно (квартира), а тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає мотивованим та обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину спірної квартири та заборони відповідачу вчиняти дії по вільному користуванню та безперешкодному доступі до квартири.

Ухвала суду є обґрунтованою та мотивованою, судом в мотивувальній частині ухвали зазначено норми права, якими врегульовано підстави та порядок вжиття заходів забезпечення позову; зазначено про те, що між сторонами дійсно існує спір щодо квартири та про можливість її відчуження теперішнім власником - АТ "Альфа-Банк".

До того ж, судом в ухвалі правильно надано оцінку тому, що Банк, як власник спірної квартири, в будь-який час може розпорядитися спірним майном, оскільки незадоволення заяви про забезпечення позову може призвести до того, що новий власник, який дійсно не позбавлений права розпорядження квартирою, має змогу реалізувати предмет спору і як наслідок з`явиться інший новий власник, що може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також судом правильно зазначено про співмірність заходів забезпечення позову з позовними вимогами, оскільки в позовній заяві позивач просив скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію за банком власності на спірну квартиру, а судом в рахунок забезпечення позову накладено арешт на 1/2 цієї ж спірної квартири. Отже, заходи забезпечення позову є співмірними та безпосередньо пов`язані з предметом спору, а також необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, не заслуговують на увагу суду, оскільки згідно процесуального закону умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти всі обставини, які мають значення для справи, встановлення яких необхідне для вирішення спору по суті. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним ефективно захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягнути за собою неможливість виконання судового рішення.

В матеріалах справи наявні докази, що відповідачем вчиняються активні дії щодо скасування обтяжень щодо квартири та виселення осіб, які в ній проживають.

Доводи апеляційної скарги, що заявником не запропоновано конкретні пропозиції щодо забезпечення позову не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки згідно правового висновку, висловленого Верховним Судом в постанові від 20.08.2020 у справі №910/6503/19, розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням норм статей 151 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що суд порушив норми процесуального права та розглянув заяву без виклику учасників, оскільки згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. А посилання скаржника на те, що згідно ст. 153 ЦПК України у виняткових випадках суд вирішує питання про забезпечення позову в судовому засіданні з викликом сторін не свідчить про порушення судом норм процесуального права та відповідно не може бути підставою для скасування ухвали суду.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги, що оскаржуваною ухвалою порушено інтереси відповідача, а саме право власності на спірну квартиру та право користування, оскільки забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону приводить до висновку, що суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 153 ЦПК України, мотивував своє судове рішення та дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову.

Зважаючи на викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції питання щодо забезпечення позову вирішено з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "СЕНС БАНК", - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2022 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

В. А. Кравець