233 № 233/6228/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
05 липня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінов О. С.
за участю секретаря судового засідання Штреккер В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
30 грудня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачки ОСОБА_2 , в якому позивачка зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 , яка з 25 листопада 2021 року належить їй особисто на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. В квартирі, згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, з 07.10.2014 року зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є членом сім`ї продавця. За даною адресою, на момент купівлі квартири 25 листопада 2021 року, відповідачка у зазначеній квартирі не проживала і не проживає на теперішній час, її особистих речей в квартирі позивачки не має. Відповідачка продовжує бути зареєстрованою у квартирі, в добровільному порядку з реєстрації не знялася. Реєстрація відповідачки заважає позивачці в повному обсязі володіти, користуватися, розпоряджатися квартирою, у зв`язку з чим просить визнати відповідачку особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирі АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце її проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на це, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлової квартири від 25 листопада 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Ізмайловою В.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 1620, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбала у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені яких на підставі довіреностей, посвідчених приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Ізмайловою В.Б. 03.11.2021 р. за № 1498, 1501, діяла ОСОБА_5 , житлову квартиру номер АДРЕСА_1 , що також вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 45282450 від 25 листопада 2021 року.
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради» № 3018 від 16.11.2021 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07 жовтня 2014 року.
Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму КП «Служба єдиного замовника» № 1525 від 08 грудня 2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 07 жовтня 2014 року, але по вказаній адресі не мешкає з 2011 року, за комунальні послуги не сплачує. Особистих речей в квартирі немає, що своїми підписами засвідчили сусіди ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Приймаючи до уваги, що відповідачка ОСОБА_2 , з власної волі з 2011 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачкою права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеної квартирі.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 05 липня 2022 року.

Суддя: