Справа № 604/306/22
Провадження № 2/604/220/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Підволочиської об`єднаної територіальної громади (юридична адреса: вул. А. Шептицького, 4, смт. Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Кулеба І.І. звернулася до суду з позовною заявою до Підволочиської об`єднаної територіальної громади, в якій просить визнати в порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м. за ОСОБА_1 та на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м. за ОСОБА_2 . А також встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до якого позивачі є спадкоємцем за законом, проте, при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частку житлового будинку, що залишився після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку захистити свої права позивачі не мають можливості - просять позов задовольнити.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 14.04.2022 року відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17.05.2022 року залучено ОСОБА_3 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та закрито підготовче провадження по справі і призначено справу до розгляду.

В судове засідання позивачі не прибули, подали заяви, згідно з якими позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі та заяву про відмову від прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

30 січня 1992 року виконкомом Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району на підставі рішення виконкому Хмелиськівської сільської Ради народних депутатів №25 від 26 грудня 1991 року, видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , який належить колгоспному двору, що складається з шести членів. Головою двору зазначений ОСОБА_5 . Довідкою №401 про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданою 06 жовтня 2021 року БТІ Підволочиського району підтверджується реєстрація права власності на житловий будинок за даною адресою на підставі вищевказаного свідоцтва.

Відповідно до довідки №616, виданої 28 вересня 2021 року Підволочиським районним державним архівом, станом на 1991 рік в згаданому господарстві проживало шестеро осіб: голова двору ОСОБА_5 , дружина голови двору ОСОБА_7 , дочка голови двору ОСОБА_1 , зять голови двору ОСОБА_6 , онука голови двору ОСОБА_8 , онука голови двору ОСОБА_9 . Усі члени колгоспного двору мають право на частку у даному майні. При чому, право на частку у майні мають ті члени, які до 15 квітня 1991 року не втратили цього права.

Відповідно до ст. 120 ЦК Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виникнення правовідносин (далі ЦК УРСР), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а згідно ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Пленум Верховного Суду України у п. а) ч. 6 постанови №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснює, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена колгоспного двору визначається з рівності часток всіх його членів.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 належало по 1/6 частці (кожному) будинковолодіння АДРЕСА_1 , як членам колгоспного двору. Після припинення існування колгоспного двору свої частки вони не витребували і продовжували брати участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства колишнього колгоспного двору.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах права приватної власності», судам слід враховувати, що відповідно до ст. 55 Закону «Про власність» громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, необхідно визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/6 частку будинковолодіння за АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м та житловою площею 67,7 кв.м., що належить їй як члену колгоспного двору (згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , від 20 травня 2008 року виданого відділом РАЦС Підволочиського РУЮ Тернопільської області змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 »).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 20 жовтня 2021 року Підволочиським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У свідоцтві про смерть вона значиться саме як ОСОБА_12 , хоча у свідоцтві про народження дочки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_4 , виданому повторно 20.10.2021 року Підволочиським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та у витязі ДРАЦС про шлюб (№7 від 20.10.2021 року виданому Підволочиським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з ОСОБА_5 ) вона вказана, як ОСОБА_13 .

Той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 одна і та ж особа, та той факт, що вона є дружиною ОСОБА_5 та матір`ю ОСОБА_1 доводять заяви свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були сусідами померлої, добре знають її сім`ю і стверджують, що усі завжди кликали її іменем « ОСОБА_16 », а у документах писали іноді « ОСОБА_16 », а іноді « ОСОБА_17 ». Що стосується по батькові померлої, то згідно словника власних імен людей видавництва «Наукова думка», Київ-1967 р. ім`я « ОСОБА_18 », « ОСОБА_19 » і відповідно, по батькові « ОСОБА_20 », « ОСОБА_21 » є ідентичними.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте у зв`язку із розбіжністю у документах заявник не має можливості довести родинні відносини, а відтак позбавлений права на отримання спадщини як спадкоємець.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 315 ЦК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» значиться, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи наведене, а також те, що, встановлення факт,у який просить встановити позивач, відповідає її інтересам, має юридичне значення та породжує юридичні наслідки, зокрема оформлення спадкових прав, іншого порядку його встановлення законом не передбачено, а тому суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно. Заповіту щодо розпорядження цим майном не було. Спадкоємцями майна померлої є її чоловік ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1 , які прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , від 01 жовтня 2010 року, видане Хмелиськівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області). На випадок своєї смерті померлий залишив заповіт на ім`я дочки ОСОБА_1 , у якому заповів їй усе своє майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому на час смерті і на що він за законом матиме право (заповіт від 22.01.2008 року, зареєстрований за №12 та посвідчений секретарем Хмелиськівської сільської ради). ОСОБА_1 спадщину прийняла. Крім неї інших спадкоємців немає.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 18 лютого 2020 року, видане виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області). Після його смерті залишилося спадкове майно. Заповіту щодо розпорядженням цим майном померлий не залишив. Єдиним спадкоємцем майна померлого є його дружина ОСОБА_1 (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_7 від 04 липня 1987 року виданого Кам`янківською сільською радою Народних депутатів), яка спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Інший спадкоємець померлого син ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився, про що написав відповідну заяву.

Згідно з роз`ясненнями приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Коломійчука О.І. №97/01-16 від 18 жовтня 2021 року та 2/01-16 від 11.01.2022 року, ОСОБА_1 спадщину прийняла у встановленому законом порядку, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м., їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про право власності на спадкове майно спадкодавцеві.

Таким чином, судом встановлено, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно визнати право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м та житловою площею 67,7 кв.м, зокрема: на 1/12 частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/6 частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , та на 1/6 частку будинковолодіння, що належить їй як члену колгоспного двору.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 328 ЦК України зазначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 13, 247, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 315, 328, 346, 392, 1217, 1218, 1258, 1268, 1269, 1297 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Підволочиської об`єднаної територіальної громади (юридична адреса: вул. А. Шептицького, 4, смт. Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м та житловою площею 67,7 кв.м, зокрема: на 1/12 частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/6 частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , та на 1/6 частку будинковолодіння, що належить їй як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,6 кв.м та житловою площею 67,7 кв.м, що належить їй як члену колгоспного двору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.