Справа № 214/3910/22
2/214/4157/22
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення заяви без руху

24 жовтня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про зобов`язання вчинити дії, стягнення компенсації моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.08.2022 року звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 17.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, у зв`язку з її не відповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та позивачеві було надано 10-денний строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

10.10.2022 року позивач надав до суду заяву про усунення недоліків, яку також продублював 18.10.2022 року.

Так, у поданій заяві позивач окрім іншого обґрунтовує неможливість сплатити судовий збір, та як на підставу звільнення його від сплати судового збору, посилається на незадовільний майновий стан, який не дозволяє йому сплатити судовий збір та надає у якості доказу цього довідку з Управління ПФУ Головного управління ПФУ в Херсонській області.

Дослідивши доводи позивача, викладені у заяві про усунення недоліків, надані ним докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19.06.2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005 року, пункти 63-64).

Отже, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особи, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чіткого переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Таким чином, відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обов`язком суду.

Так, позивачем у якості доказу на підтвердження незадовільного матеріального стану та як наслідок не можливості ним сплатити судовий збір за заявлені позовні вимоги, надано довідку про розмір пенсії.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що матеріали справи не містять відомостей та наданих на їх підтвердження доказів про відсутність будь-яких інших доходів у позивача, що унеможливлювали б сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі. Наявні у матеріалах справи документи не свідчать про те, що позивач у справі не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини, тощо). Крім того, не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б свідчити про його скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Водночас, згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки, викладені в ухвалі суду від 17.08.2022 року, тому суд приходить до висновку про повернення позивачеві позовної заяви, у зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про зобов`язання вчинити дії, стягнення компенсації моральної шкоди, визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Попов.