Справа № 161/5420/16-ц
Провадження № 6/161/231/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Луцького міського центру зайнятості про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2022 року директор Луцького міського центру зайнятості О. Шишова звернулась в суд із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2016 року позов Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Луцького міського центру зайнятості 2652,48 гривень, затрачених на навчання, 114,06 гривень, затрачених на проживання в період навчання та 1378 гривень судового збору.

На підставі вищевказаного рішення судом було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Заявник вказує, що після ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень було встановлено, що оригінал виконавчого листа у цій справі втрачено. Зокрема, з`ясовано, що 28 серпня 2017 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, однак Луцький міський центр зайнятості його не отримував. На адресу Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) стягувач неодноразово надсилав листи з проханням повернути виконавчий документ.

Луцький міський центр зайнятості отримав лист Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 14 грудня 2020 року, в якому повідомлено, що виконавче провадження завершено 28 серпня 2017 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведені обставини, заявник вважає, що оригінал виконавчого документу у цій справі втрачено в 2017 році.

Таким чином, Луцький міський центр зайнятості просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №161/5420/16-ц до виконання та видати дублікат виконавчого листа від 19 жовтня 2016 року в цивільній справі №161/5420/16-ц за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьк Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд установив, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2016 року в справі №161/5420/16-ц ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Луцького міського центру зайнятості суму в розмірі 2 652,48 гривень, затрачену на навчання, та 114,06 гривень, витрачених на проживання в період навчання, 1378 гривень судового збору (а. с. 44).

19 жовтня 2016 року представнику стягувача Луцького міського центру зайнятості Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цій справі видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Куліша Р. А. виконавчий лист № 161/5420/16-ц від 19 жовтня 2016 року повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 52).

Вищевказана постанова державного виконавця надійшла до суду 25 вересня 2017 року, що підтверджується супровідним листом (а. с. 51).

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявний оригінал виконавчого листа № 161/5420/16-ц, який виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 19 жовтня 2016 року (а. с. 53).

Звертаючись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, Луцький міський центр зайнятості вказує, що виданий судом виконавчий лист в цій справі було втрачено в 2017 році після його повернення Першим ВДВСміста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області стягувачу.

Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Досліджені судом докази свідчать, що оригінал виконавчого документу в цій справі не був втрачений, а знаходиться в матеріалах цивільної справи № 161/5420/16-ц за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, що зумовлює відсутність правових підстав для відмови в задоволенні заяви Луцького міського центру зайнятості в частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа (а. с. 53).

Разом з тим, заявник просить поновити строк пред`явлення виконавчого документу в цій справі до виконання.

Суд установив, що на час видачі судом оригіналу виконавчого листа (19 жовтня 2016 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 вересня 1999 року №606-XIV.

Відповідно до ст. 22 вказаного Закону строк пред`явлення виконавчого документу до виконання через органи Державної виконавчої служби встановлювався один рік.

З дослідженого судом оригіналу виконавчого листа вбачається, що строк його пред`явлення до виконання до 27 листопада 2016 року (а. с. 53).

Як уже установлено судом, що цей виконавчий документ перебував на виконанні Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, однак 28 серпня 2017 року був повернутий стягувачу на підставі п. 5 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Пунктом 5 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 28 серпня 2017 року) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Згідно з ч. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. З урахуванням частин 1, 4 ст. 12 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наведене дає підстави для висновку, що трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 161/5420/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Луцького міського центру зайнятості коштів розпочався з 28 серпня 2017 року.

При цьому суд зазначає, що після 28 серпня 2017 року строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого документу не переривався. Будь-які інші відомості, які б спростовували такі висновки суду, в матеріалах справи відсутні.

З доданих до заяви документів вбачається, що Луцький міський центр зайнятості неодноразово звертався до Першого ВДВС у м. Луцьк із заявами про надання інформації про хід виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій. Такі заяви датовані 05 липня 2017 року, 17 серпня 2017 року, 26 вересня 2017 року, 09 листопада 2017 року та 23 листопада 2020 року. Відомості про те, чи отримував стягувач відповіді на свої заяви матеріали справи не містять, окрім відповіді на запит від 23 листопада 2020 року.

Перший ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) надав відповідь, якою повідомляє, що виконавчий лист №161/5420/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Луцького міського центру зайнятості коштів на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ України «Про виконавче провадження» 28 серпня 2017 року повернуто стягувачу.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст. 120 ЦПК України.

Згідно зі ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Отже, звертаючись до суду із заявою про поновлення строку для їх пред`явлення, стягувач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилався, як на обґрунтування своїх вимог.

Заявляючи вимогу про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник жодним чином такі вимоги не обґрунтовує.

Луцький міський центр зайнятості не надав до суду доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, суд ураховує, що Луцький міський центр зайнятості, будучи стороною виконавчого провадження, мав можливість здобути відомості про хід виконавчого провадження з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, а також з матеріалів цієї цивільної справи.

З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Луцького міського центру зайнятості про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів

Керуючись ст. ст. 259,260, 261, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви Луцького міського центру зайнятості про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь