Дата документу 21.06.2022 Справа № 333/6267/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/6267/20 Головуючий у 1 інстанції: Холод Р.С.
№ 22-ц/807/1101/22 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Дьяконової Тетяни Вікторівни на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення в рахунок компенсації 1/2 частини вартості транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення в рахунок компенсації 1/2 частини вартості транспортного засобу,

В обґрунтування заяви зазначала, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2015 року по 16.01.2020 року.

Під час шлюбу сторонами був придбаний транспортний засіб «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, 2005 року випуску.

Позивач зазначає, що вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю, оскільки був придбаний під час зареєстрованого шлюбу за спільні кошти сторін у справі.

Добровільно дійти згоди про поділ спільного майна, придбаного під час шлюбу, сторони не змогли.

Посилаючись на вищезазначене просила суд, поділити майно подружжя та стягнути з відповідача на її користь в рахунок компенсації 1/2 частину вартості транспортного засобу - «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, 2005 року випуску, в розмірі 68 879 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Поділено спільне майно подружжя транспортний засіб «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, 2005 року випуску.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, 2005 року випуску.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, 2005 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Дьяконової Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.08.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис №777.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2020 року по справі №335/10524/19 шлюб між сторонами розірвано. Рішення набуло законної сили 17.02.2019 року.

Під час перебування у шлюбу сторонами за спільні кошти придбано транспортний засіб - «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, 2005 року випуску, що не оспорюється сторонами.

Судом першої інстанції констатовано, що подружжя мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 63 СК України).

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 ЦК України).

Вирішуючи питання про поділ спільного майна - транспортного засобу «Opel Astra», враховуючи, що ОСОБА_2 визнає заявлені позивачем вимоги в цій частині та не заперечує проти їх задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

Щодо стягнення грошової компенсації, суд першої інстанції виходив з того, що за висновком експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 29.10.2021 року №СЕ-19/108-21/11649-АВ, ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу - «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, 2005 року випуску, станом на час проведення експертизи, а саме на 21.10.2021 року, складає 114 014,70 грн.

Як зазначив суд першої інстанції, відповідно до ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч. 4). Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе лише за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. 5).

Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» від 21.12.2007 року, при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України). У разі коли жоден з подружжя не вчинить таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, суд першої інстанції зробив висновок про те, що у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.

Саме така правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 464/7011/16-ц.

За матеріалами справи ОСОБА_2 заперечував проти стягнення з нього на користь позивача в рахунок компенсації 1/2 частину вартості транспортного засобу в розмірі 68 879 грн., а відтак суд першої дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, та особистого тлумачення апелянтом норм закону.

З огляду на наведене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 грудня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 червня 2022 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков