Справа: 164/370/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . 02 червня 2014 року від імені ОСОБА_3 було посвідчено заповіт, згідно якого все своє майно він заповів своїй дочці ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Однак коли позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на спадкове майно, а тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 07 червня 2022 року до участі в розгляді справи в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4-6).

Від імені ОСОБА_3 02 червня 2014 року було посвідчено заповіт Р № 47, згідно якого все своє майно він заповів дочці ОСОБА_1 (а.с. 7).

Із витягу з погосподарської книги № 308 від 16 лютого 2022 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 307 від 16 лютого 2022 року вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець до дня смерті був зареєстрований та проживав за вказаною адресою разом з дочкою ОСОБА_1 . Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 . Іншим спадкоємцем є ОСОБА_2 (а.с. 8, 9).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 Цивільного кодексу України унормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 13/02-31 від 13 січня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Довжицькою сільською радою Маневицького району Волинської області 02 червня 2014 року № НОМЕР_2 , після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 300/01-16 від 31 травня 2022 року, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 11 за 2022 рік. 10 січня 2022 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулась ОСОБА_1 (а.с. 24-26).

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_2 , адреса: 44655, с. Тельчі Луцького району Волинська область.

Маневицька селищна рада, адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 27 червня 2022 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська