Справа № 755/101/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 755/101/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору дарування,-

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся з позовом про розірвання договору дарування квартири від 16.07.2021 укладеного з відповідачем ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 липня 2021 року між позивачем, як дарувальником, та відповідачем, який є сином позивача, як обдарованим, було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 .

Зазначено, що відчужена квартира належала позивачу на праві власності на підставі договору дарування від 24.07.2012, квартира є однокімнатною, загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 25 кв.м., вартість квартири сторони оцінили у розмірі 100 000 грн. Відповідно до пункту 6 Договору, право власності на відчужувану квартиру в обдарованого виникає з моменту її прийняття. Прийняття дарунка вважається одержання обдарованим примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.

Позивач стверджує, що після укладення договору дарування відповідач квартиру фактично не прийняв та виїхав за кордон в Литву. 19.07.2021 відповідач видав позивачу довіреність на управління та експлуатацію спірною квартирою, всі витрати по утриманню квартири несе позивач. В жовтні 2021 стан здоров`я у позивача різко погіршилося, позивач захворів на гостру невропатію лицевого нерва лівобічна з вираженим парезом мімічних м`язів, з 05.10.2021 по 18.10.2021 проходив стаціонарне лікування.

З посиланням на ст. 652 ЦК України, позивач просить задовольнити позов, вказуючи на те, що підставою для розірвання договору дарування є різке погіршення стану його здоров`я, що призвело до погіршення майнового стану, та фактичне неприйняття дарунка обдарованим.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2022 позовна заява була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову на протязі семи днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 15, 16).

Ухвалою суду від 18.02.2022 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання (а.с. 23, 24).

01.08.2022 до суду від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшов відзив на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що не відповідає дійсності теза позивача, що відповідач не прийняв квартиру, адже останній здійснив всі дії щодо прийняття дарунка за договором та зареєстрував право власності на нерухоме майно, згідно з чинним законодавством. Договір дарування було укладено за бажанням позивача, після чого 19.07.2021 між сторонами було укладено усну домовленість на підставі якої відповідач видав довіреність, якою уповноважив позивача бути його представником з питань управління та експлуатації квартирою АДРЕСА_1 , а оригінал договору передано позивачу задля можливості виконання доручення ОСОБА_1 . Позивач не звертався до відповідача з жодними пропозиціями або проханнями щодо зміни умов або розірвання договору. Також відсутня, як мінімум одна підстава для розірвання договору у порядку, встановленому ст. 652 ЦК України, зокрема: виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Також, відповідно висновку Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 643/12994/16-ц, несплата комунальних послуг на утримання житлової нерухомості, що є предметом договору дарування, небажання обдарованого проживати в цій житловій нерухомості не є тими обставинами, що свідчать про загрозу безповоротної втрати дарувальником свого дарунку за ч. 2 ст. 727 ЦК України, та не можуть бути підставою для розірвання договору дарування. До того ж, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , отже не позбавлений мешкання та не обмежений в своєму праві на житло, передбаченому ст. 47 Конституції України (а.с. 47-49).

08.08.2022 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач просить задовольнити позов. Зазначає, що відповідач фактично не прийняв дарунка - кватири АДРЕСА_1 , оскільки ключів від квартири не отримав, квартирою не користується, договори на сплату житлово-комунальних послуг не переоформив, квитанції приходять на ім`я позивача, за житлово-комунальні послуги не сплачує (а.с. 68-70).

29.08.2022 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому представник відповідача ОСОБА_4 просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність усіх умов для розірвання договору у порядку встановленому ст. 652 ЦК України.

31.08.2022 до суду надійшли пояснення позивача з проханням задовольнити позов, у яких викладені обґрунтування, що наведені у позовні заяві та у відповіді на відзив.

В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та у поданих заявах з процесуальних питань.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог, надав пояснення, викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).

Судом встановлено, що 16 липня 2021 року між сторонами укладений договір дарування квартири, за умовами якого позивач ОСОБА_1 подарував, а відповідач ОСОБА_3 прийняв безоплатно у власність квартиру АДРЕСА_1 (далі - договір дарування, а.с. 5, 5 зв.). Цей договір нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергієнком С.С. за реєстровим № 804.

Відповідно частини 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (частина 1 ст. 718 ЦК України).

За нормою частин 1, 4 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Позивач просить розірвати спірний правочин з посилання на ст. 652 ЦК України, мотивуючи вимоги тим, що у нього погіршився стан здоров`я, що призвело до погіршення майнового стану, відповідач не прийняв дарунка, у квартирі не проживає, за житлово-комунальні послуги не сплачує.

Однак, такі доводи позивача, як підставу для задоволення позову, суд не може прийняти до уваги, з огляду на наступне.

Пунктом 6 договору дарування визначено, що право власності на відчужувану квартиру в обдарованого виникає з моменту її прийняття. Прийняттям дарунка вважається одержання обдаровуваним примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.

При цьому у пункті 10 договору дарування зазначено, що цей договір складено і посвідчено у двох примірниках, один з яких залишається на зберіганні у справах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергієнка С.С., а другий видається обдарованому.

Суду не доведено будь якими належними доказами факту відмови в одержанні чи не одержанні відповідачем договору дарування після його нотаріального посвідчення.

Разом з тим, право власності за відповідачем на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.07.2022 № 305814689 (а.с. 56).

Наявність у позивача оригінального примірника договору дарування квартири не свідчить про не передання позивачем дарунку чи про неприйняття відповідачем дарунку.

Представник відповідача пояснив, що договір дарування відповідач надав позивачу у зв`язку із досягненням між ними домовленості, що позивач представлятиме інтереси відповідача з питань управління та експлуатації квартири, тому спірний правочин ОСОБА_3 передав задля можливості виконання цього доручення.

Такі пояснення сторони відповідача підтверджуються наданою суду копією довіреності від 19.07.2021, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В., зареєстрованої за реєстраційним номером 424, відповідно якої ОСОБА_3 уповноважив позивача на представництво інтересів відповідача щодо укладення договорів про надання послуг і обслуговування квартири, договорів оренди, здійснення платежів, отримання кореспонденції та з інших питань управління і експлуатації квартири (а.с. 8).

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Положеннями статті 652 ЦК України передбачено можливість зміни або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (частина 1 ст. 652 ЦК України).

Відповідно частини 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Укладений між сторонами договір дарування є безвідплатним та суду не доведено обставин наявності всіх вищевказаних законодавчо визначених складових для можливості розірвання договору.

Умовами укладеного між позивачем та відповідачем правочину не обумовлювалось вчинення будь яких дій на майбутнє, у тому числі не встановлено обов`язку обдаровуваного щодо виконання дій майнового характеру на користь третіх осіб тощо.

Розірвання договору дарування на вимогу дарувальника передбачено нормою ст. 727 ЦК України, частинами 1, 2 якої визначено, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив кримінальне правопорушення проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність.

Як пояснив позивач, до укладення договору дарування відповідач проживав за кордоном у Латвії орієнтовно з 2010-2012 років. Згідно запису в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, відповідач 22.07.2022 взятий на тимчасовий консульський облік в Посольстві України в Латвійській Республіці.

Посилання позивача на те, що відповідач обіцяв переїхати жити в м. Київ, а також на те, за житлово-комунальні послуги відповідач не сплачує, не є підставою для розірвання договору дарування за наявності факту прийняття відповідачем квартири в дарунок.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищезазначене, позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надав суду належних та достовірних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно положень частини 1 ст. 142 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

У відзиві на позов представник відповідача, відповідно п. 8 ч. 1 ст. 178 ЦПК України, зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок витрат відповідача на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу суд враховує наступне.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Клієнт і адвокат мають право визначати у договорі розмір гонорару на власний розсуд, залежно від матеріальних можливостей одного та досвіду і кваліфікації іншого.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Інтереси відповідача під час розгляду справи представляв адвокат ОСОБА_4., на підтвердження повноважень якого суду було надано ордер серії ВІ № 1096245 від 15.07.2022 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю виданого на ім`я ОСОБА_4

18.10.2022 до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, до якого представник відповідача, з посиланням на ч. 8 ст. 141 ЦПК України, додав копії: рахунку-фактури № 04/22 від 28.07.2022 та рахунок-фактуру № 06/22 від 25.08.2022.

При цьому у рахунку-фактурі № 04/22 від 28.07.2022 до оплати зазначена загальна сума 4 500 грн., що включає: за послугу з ознайомлення з матеріалами справи № 755/101/22 - 1 500 грн. і за послугу з написання та подання відзиву у справі № 755/101/22 - 3 000 грн.

У рахунку-фактурі № 06/22 від 25.08.2022 до оплати зазначена загальна сума 3 500 грн., що включає: за послугу за участь у судовому засіданні по справі № 755/101/22 - 1 500 грн. і за послугу з написання та подання заперечення на відповідь на відзив у справі № 755/101/22 - 2 000 грн.

Разом з тим, стороною відповідача суду не надано договору про надання правничої допомоги, укладеного між ОСОБА_3 та адвокатом, з якого можливо було б з`ясувати розмір гонорару, визначеного відповідачем з його представником; також опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом про надання правничої допомоги та їх вартість зазначено у рахунках-фактурах до оплати, однак матеріали справи на містять доказів, що саме такі суми, що вказані у цих фінансових документах, були погоджені та обумовлені до оплати з відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 626, 627, 628, 638, 652, 717, 718, 722 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 13, 12, 15, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 137, 141, 142, 206, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору дарування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 19.12.2022.

Суддя