Справа № 595/613/22
Провадження № 2/595/229/2022
У Х В А Л А

22.06.2022 місто Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про відновлення меж земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про відновлення меж земельної ділянки, в якій просить відновити межу, яка поділяє суміжні земельні ділянки по АДРЕСА_1 за адресними номерами АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 у відповідності з приписом Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області від 24 квітня 2012 року, кадастровим планом її земельної ділянки та актом погодження на місцевості зовнішніх меж цієї земельної ділянки, виготовлених ТзОВ «Галицькі землі».

Дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 , підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних абоо спорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких сторони вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Це означає, що на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

У відповідності до ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Також, згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У контексті наведеного вище суд наголошує, що позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги.

Позивач просить відновити межу, яка поділяє земельні ділянки між нею та відповідачем у відповідності з даними технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 за адресними номерами АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 .

При цьому прохальна частина позовної заяви не містить чіткого визначення способу судового захисту, є неконкретизованою, а саме: не зазначено вихідні дані земельних ділянок, їх площа, кадастрові номери, точне місцезнаходження кожної земельної ділянки, на яких слід встановити (відновити) межу, не вказано хто є власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок, а також особу, яка повинна здійснити визначений законом комплекс робіт щодо встановлення (відновлення) меж конкретної земельної ділянки, з огляду на що суд приходить до висновку, що позивачу необхідно уточнити прохальну частину позовної заяви.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 158 Земельного Кодексу України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування.

Згідно ч. 3 ст. 158 Земельного Кодексу України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування визначеностаттею 159 Земельного Кодексу України, якою передбачено, що за результатами розгляду земельного спору приймається відповідне рішення.

Згідно ч. 5 ст.158 Земельного Кодексу України, у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Позивач в позовній заяві не зазначила про прийняте рішення органом місцевого самоврядування щодо вирішення спору з відповідачем про відновлення межі між суміжними земельними ділянками, які перебувають у їх користуванні.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Однак, всупереч вказаній нормі закону, позивач положень законодавства не виконала та у позовній заяві не надала відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В порушення зазначеної норми закону, в позовній заяві позивачем не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Про обов`язковість зазначення таких вимог також зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року № 705/5060/18.

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У позовній заяві позивачем не зазначено щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім цього, позовна заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме - долучена позивачем до позовної заяви копія припису Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області є нечитабельною.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя звертає увагу позивача, що суд не може надавати привілеї будь-якому учаснику справи та має здійснювати судочинство в межах й порядку, визначеному процесуальним законом, щоб у стороннього, розсудливого спостерігача не виникало сумнівів в його необ`єктивності, тому позивач не має сприймати постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху, як перешкоду у розгляді позову, а як необхідність виконання вимог закону для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного подальшого вирішення цієї справи.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 81, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про відновлення меж земельної ділянки - залишити без руху, надавши позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Созанська