Справа № 1008/7856/12
Провадження № 8/362/3/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 1008/7856/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

04.07.2013 р. рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області, яке ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.03.2014 р. залишено без змін, у справі № 1008/7856/12, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення коштів, задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти за борговими розписками від 05 липня, 23 липня, 28 серпня, 12 жовтня 2007 р., двічі 19 січня, 05 лютого, 08 жовтня та 28 листопада 2008 р., в сумі 183 863 грн. 23 коп. та судовий збір у сумі 3 441 грн., а всього 487 304 грн. 23 коп.

29.06.2022 р. представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Волощук В.В. звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2013 р. Заява мотивована тим, що в грудні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання розписок (договорів позики) про отримання коштів у борг від ОСОБА_2 недійсними. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21.09.2021 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24.05.2022 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21.09.2021 р. залишено без змін. Так, відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 24.05.2022 р. колегія суддів дійшла до висновку, що «предметом даного позову є визнання недійсними розписок про отримання коштів у борг від 05, 23 липня, 28 серпня, 12 жовтня 2007 р., двічі 19 січня, 05 лютого, 08 жовтня та 28 листопада 2008 р. Підставою позову є те, що позивач не писав вищевказані розписки. Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови №9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що відповідно до ч.1 cт. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Тобто, недійсним може бути визнаний лише укладений договір. В свою чергу, така підстава позову, як не вчинення правочину, не може мати своїм наслідком визнання цього ж правочину недійсним.

Заявник вважає, що вказані нововиявлені обставини у справі №1008/7856/12 підтверджують факт не укладення (не підписання) ОСОБА_1 розписок від 05 липня, 23 липня, 28 серпня, 12.10.2007 р., двічі 19 січня, 05 лютого, 08 жовтня та 28.11.2008 р., в сумі 483 863 грн. 23 коп., оскільки рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21.09.2021 р. та постановою Київського апеляційного суду від 24.05.2022 р. встановлено факт не укладення договору (не підписання) вказаних розписок. Ці істотні обставини (висновки Голосіївського районного суду м. Києва від 21.09.2021 р. та Київського апеляційного суду від 24.05.2022 р.) не встановлювались та не досліджувались судом при розгляді справи №1008/7856/12 по суті, хоча вони входять до предмета доказування у справі, мають визначальне значення для правильного її вирішення, можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Отже, доказом, що підтверджує наявність нововиявлених обставин є обставини встановлені судом при розгляді справи № 752/25799/18.

Звертаючись з заявою, просив скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2013 р. та ухвалити нове судове рішення з урахуванням нововиявлених обставин.

Учасники справи повідомлялись належним чином про місце, дату та час розгляду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, однак в судове засідання не з`явились.

В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п. 7 вищезазначеної Постанови, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. (Пономарьов проти України, № 3236/06 §40 ЄСПЛ, від 03.04.2008 р.).

Разом з тим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18.11.2004 р.).

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, а саме, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21.09.2021 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним відмовлено, однак висновок, що випливає з постанови Київського апеляційного суду від 24.05.2022 р., що «предметом даного позову є визнання недійсними розписок про отримання коштів у борг від 05, 23 липня, 28 серпня, 12.10.2007 р., двічі 19 січня, 05 лютого, 08 жовтня та 28.11.2008 р. Підставою позову є те, що позивач не писав вищевказані розписки. Отже, враховуючи те, що позивач просив суд визнати недійсним правочин з підстави його не вчинення, що суперечить нормам чинного законодавства України, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання розписок, недійсними». За своєю суттю це не є доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини та не відноситься до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України, і не є підставою для перегляду і скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

З урахуванням викладеного вище, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 1008/7856/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів слід відмовити.

Керуючись ст.ст.268,423,429 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 1008/7856/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М.Кравченко