УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі,

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 матеріальні збитки в розмірі 14343,26 грн та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, були повідмолені про час та місце розгляду справи, не подавали заяв про відкладення судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 3 ст. 6 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 № 101 від 19.05.2020 року, старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного відповідно до наказу командира 14 окремої механізованої бригади від 19.05.2020 №116-РС на посаду гранатометника 7 механізованої роти 3-го механізованого батальйону та вважати таким, що з 19.05.2020 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 № 76 від 14.04.2021 року старшого солдата ОСОБА_1 , котрий звільнений наказом командира 14 окремої механізованої бригади від 13.04.2021 №93-РС з військової сдужби у запас відповідно до пугкту «е» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду), з 14.04.2021 виключено зі списків особового складу, з усіх видів забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2021 №170 аід час проходження військової служби військовослужбовець ОСОБА_1 заподіяв матеріальної шкоди держави в розмірі 14 343, 26 гривні.

Із наведеного слідує, що даний позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи про відшкодування майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Зазначеними нормами права прямо передбачено, що військова служба є публічною службою.

Таким чином, зі змісту позову слідує, що відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, своїми діями завдав шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями таіншими нормативними актами визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, завтердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас, у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Отже, цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05.12.2018 року у справі № 11-892апп18, від 12.12.2018 року в справі № 14-481цс18 та від 13.02.2019 року в справі № 14-524цс18, а також Верховним Судом у складі суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12.06.2019 року у справі №707/1679/17.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що цей спір як публічно-правовий повинен вирішуватися не в порядку цивільного судочинства, а за нормами КАС України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Із урахуванням викладеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п. 1 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 256, 259-261, 352, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Провадження у справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі закрити.

Роз`яснити позивачу Військовій частині НОМЕР_1 її право на звернення з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складання ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України- з дня складання ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук