Справа № 192/1828/15-ц
Провадження № 4-с/192/2/22
Ухвала

іменем України

08 грудня 2022 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фєтісової Ю.О.,

представника заявника адвоката Ткаченка Д.В.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Денис Володимирович, на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Лисенка Юрія Олександровича, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

встановив:

ОСОБА_1 (далі заявник, боржник) звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Лисенка Юрія Олександровича;

скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Лисенка Юрія Олександровича про відкриття виконавчого провадження № 69868888 від 15.09.2022;

скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Лисенка Юрія Олександровича про арешт коштів боржника від 15.09.2022 у виконавчому провадженні № 69868888;

скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Лисенка Юрія Олександровича про арешт майна боржника від 15.09.2022 у виконавчому провадженні № 69868888.

Скарга обґрунтовується тим, що у провадженні приватного виконавця Лисенка Ю.О. перебуває виконавчий лист № 192/1828/15-ц, виданий 14.06.2016 Солонянським районним судом Дніпропетровської області у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. За виконавчим листом відкрите виконавче провадження № 69868888. У скарзі зазначається, що приватний виконавець не мав права вчиняти виконавчі дії. 22.09.2022 представника заявника було ознайомлено з матеріалами виконавчого провадження № 69868888 щодо примусового виконання виконавчого листа № 192/1828/-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 30000 грн. Факт ознайомлення підтверджено відміткою приватного виконавця, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження. З матеріалів виконавчого провадження заявнику (боржнику) стало відомо, що підставою для відкриття виконавчого провадження була заява про відкриття виконавчого провадження від 12.09.2022, подана разом з виконавчим листом № 192/1828/15-ц представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Заявник вважає, що виконавчий лист № 192/1828/15-ц має всі ознаки підробленого документу, а саме: аркуш виконавчого листа та печатки мають явні ознаки того, що вони зроблені нещодавно за часом, та сам аркуш виконавчого листа без слідів нумерації та підшивки, як того вимагає п. 7 розділу ІІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 за № 699/30567, відповідно до якого у завершеному виконавчому провадженні аркуші нумеруються, документи виконавчого провадження, що містять понад 35 аркушів, підшиваються на чотири проколи спеціальними суровими нитками або дратвою.

У рамках виконавчого провадження приватним виконавцем 15 вересня 2022 року були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника. Однак заявник не отримував вказані постанови. Перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, приватний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови. У разі з`ясування факту не отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 у справі № 916/1605/15. Єдиним документом, який би підтверджував направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, є фіскальний чек УДППЗ «Укрпошта», який відсутній у матеріалах виконавчого провадження, що свідчить про те, що постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та арешт майна боржника не направлялись, а отже, божником не отримувались. Таким чином, заявник не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, що свідчить про грубе порушення приватним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник також посилається на те, що на виконання рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року було видано виконавчий лист в частині стягнення моральної шкоди із ОСОБА_1 зі строком пред`явлення до виконання 08 вересня 2017 року. Згідно з постановою від 29 жовтня 2020 року державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчий лист було повернуто стягувачу, а відповідно до інформації з АСВП виконавчі провадження завершені.

Крім того, заявник зазначає, що ОСОБА_2 (стягувач) 29.11.2021 звертався до Солонянського районного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 192/1828/15-ц, посилався на те, що останній не був ним отриманий, а будь-якої відповіді від виконавчої служби він так і не отримав. Судом у задоволенні заяви було відмовлено. Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 травня 2022 року апеляційну ОСОБА_2 залишено без задоволення. У зв`язку із чим постає питання, з якою метою та яким чином стягувач ОСОБА_2 отримав виконавчий лист № 192/1828/15-ц та чи правомірно звернувся він до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Лисенка Ю.О., яким винесені оскаржувані постанови.

Від представника приватного виконавця ОСОБА_4 адвоката Прибильського В.Г. до суду надійшов відзив на скаргу, у якому зазначається, що приватний виконавець не погоджується зі скаргою, вважає її необґрунтованою та безпідставною. Зі змісту скарги не зрозуміло, яке саме право боржника порушено під час виконання судового рішення та на час відкриття постанов про відкриття виконавчого провадження, арештів коштів та майна. На момент винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 192/1828/15-ц не сплив, оскільки в силу вимог закону цей виконавчий лист дійсний для пред`явлення до виконання до 29.10.2023.

Щодо ознак підробки виконавчого листа, то у відзиві зазначається, що доводи заявнка не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, суму стягнутого виконавчого збору або суму стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансованого внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідно норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого судового збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою. На виконавчому листі № 192/1828/15-ц міститься відмітка державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» із зазначенням дати, а саме: 29.10.2020, підпис виконавця, засвідчений печаткою відділу.

Представник приватного виконавця посилається на Правила ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, та вказує, що пунктом 7 розділу ІІІ цих Правил передбачено, що матеріали виконавчого провадження, за яким відповідно до статей 37 39 Закону винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження (далі завершене виконавче провадження), формуються державним або приватним виконавцем у хронологічному порядку за документом про відкриття виконавчого провадження відповідно до дати надходження (створення) документів виконавчого провадження. Копія виконавчого документа (паперова копія виконавчого документа, виданого у формі електронного документа) долучається до матеріалів виконавчого провадження в останню чергу. Документи, що долучаються до матеріалів виконавчого провадження, мають бути тільки в одному примірнику. У завершеному виконавчому провадженні аркуші нумеруються. Документи виконавчого провадження, що містять понад 35 аркушів, підшиваються на чотири проколи суровими нитками або дратвою. Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями після завершення виконавчого провадження виконавчий документ (крім виконавчого документа, виданого у формі електронного документа) із відміткою про виконання надсилається за належністю разом з відповідною постановою державного або приватного виконавця та супровідним листом за підписом державного або приватного виконавця. При завершенні виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого документа, виданого у формі електронного документа, відповідні постанови державного або приватного виконавця отримуються стягувачем за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження в рамках інформаційної взаємодії. Пунктом 9 розділу ІІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями передбачено, що відмітка про виконання повинна містити дату, підставу завершення виконавчого провадження (пункт, частина, стаття Закону) та суму стягнення виконавчого збору (основної винагороди приватного виконавця).

Представник приватного виконавця зазначає, що, враховуючи викладене, при завершенні виконавчого провадження оригінал виконавчого документа надсилається стягувачу, чи/або до відповідного суду чи органу, посадової особи, що видали виконавчий документ разом з відповідною постановою, а в матеріалах виконавчого провадження залишається копія виконавчого документа, яка в подальшому разом із матеріалами виконавчого провадження передається до архіву. Таким чином, твердження скаржника щодо неправомірності вчинення приватним виконавцем дій оскільки виконавчий лист не містить слідів нумерації та підшивки спростовуються.

Щодо того, що оригінал виконавчого листа має всі ознаки підробленого документа, а саме, що аркуш виконавчого листа та печатки мають явні ознаки того, що вони зроблені нещодавно за часом, то представник приватного виконавця вказує, що ОСОБА_1 не надає жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту підробки виконавчого листа, а обґрунтовує свою скаргу на підставі припущень.

Щодо отримання скаржником постанови про відкриття виконавчого провадження, то у відзиві приватного виконавця вказується на те, що відповідно до закону боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, що зазначена у виконавчому документі.

У відзиві також зазначається, що постанови про арешт майна та коштів боржника винесені одночасно із відкриттям виконавчого провадження з метою забезпечення виконання рішення суду. Дії приватного виконавця з винесення постанов є правомірними та відповідають вимогам законодавства.

Представник приватного виконавця також звернувся до суду із заявою, у якій просить стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Лисенка Ю.О. судові витрати по розгляду справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Заінтересована особа ОСОБА_2 (далі стягувач) також надав відзив на скаргу, у якому щодо посилання заявника на те, що оригінал виконавчого листа має ознаки підробленого документа, вказує, що ним не надано доказів щодо цього, що боржник не є експертом з питань наявності ознак (факту) підроблення документів.

Також зазначає, що заявник (боржник) свідомо ухиляється від виконання рішення суду з 2016 року, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення 16.08.2012, внаслідок чого він, ОСОБА_2 , став інвалідом. Добровільно ОСОБА_1 йому не відшкодував нічого і намагається усіляким чином не виконувати рішення суду. Доказів щодо відшкодування моральної шкоди, яка судом визначена ще у 2016 році у досить невеликому розмірі він не надає. Натомість безпідставно звинувачує позивача начебто у підробці виконавчого листа, щоб штучно затягувати виконання рішення суду.

ОСОБА_2 вказує, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року було частково задоволено його позов та стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 30101,49 грн, відшкодування в рахунок заподіяної шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою непрацездатності в розмірі 3552,10 грн, моральну шкоду в розмірі 2550,00 грн. Також вказаним рішенням було стягнуто із ОСОБА_1 на його користь моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн.

ОСОБА_2 зазначає, що посилання заявника на ту обставину, що він не отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та інших процесуальних документів приватного виконавця, саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_2 пояснює, що він дійсно звертався із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 192/1828/15-ц, оскільки із Автоматизованої системи виконавчого провадження через ідентифікатор доступу сторін до відомостей про виконавче провадження йому стало відомо, що державний виконавець постановив 29.10.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Будь-що з`ясувати у інший спосіб виявилося неможливим, оскільки на телефонні дзвінки державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не відповідав, що унеможливило своєчасно отримати будь-яку відповідь щодо виконавчого провадження № АСВП: 52311854 в умовах карантинних обмежень у країні у зв`язку із підвищеним рівнем епідемічної небезпеки коронавірусної інфекції. Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) обмежив доступ громадян до служби, прийом громадян не здійснювався, до приміщення не допускали учасників виконавчих проваджень, державні виконавці на телефонні дзвінки не відповідали, документи через канцелярію із вхідним номером не приймали (наявна лише скринька для вхідної кореспонденції), приміщення ВДВС фактично було закрите для відвідування. У черговий раз представником стягувача 16.11.2021 повторно було подано через скриньку до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву про надання інформації щодо наявності у матеріалах виконавчого провадження оригіналу виконавчого листа № 192/1828/15-ц. Знов таки будь-якої відповіді на запит не було надано, зв`язатися із відділом ДВС було неможливо.

ОСОБА_2 вказує, що у постанові Дніпровського апеляційного суду від 18 травня 2022 року, якою його апеляційну скаргу залишено без задоволення, судом зазначалося, що стягувачем здійснено не усі можливі дії щодо отримання відомостей із виконавчої служби. Враховуючи це, ним знову були здійснені спроби щодо вияснення місцезнаходження виконавчого листа у справі № 192/1828/15-ц та він знову звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в результаті чого через певний час виконавцем було знайдено виконавчий лист, який увесь час знаходився у них у відділі та який було видано його представнику. Виконавчий лист у подальшому разом із заявою про відкриття виконавчого провадження від 12.09.2022 подано приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Лисенку Ю.О. ОСОБА_2 вважає, що у діях останнього відсутні будь-які порушення Закону України «Про виконавче провадження».

У судове засідання приватний виконавець Лисенко Ю.О., його представник адвокат Прибильський В.Г. та заінтересована особа ОСОБА_2 не прибули.

Адвокат Прибильський В.Г. просив розглянути справу за відсутності приватного виконавця Лисенка Ю.О.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання також не прибув, причини неявки суду не повідомив, відкласти розгляд справи не просив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою направленою йому SMS-повідомленням, направленою за номером телефону, вказаним у його відзиві на скаргу.

З огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності зазначених осіб.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав з викладених у ній підстав, пояснив, що просить визнати протиправними дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно та рахунки боржника. Також пояснив, що про відкриття провадження приватний виконавець повідомив ОСОБА_1 телефоном 21 вересня 2022 року, постанови про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів та майна ОСОБА_1 отримав на початку жовтня 2022 року. Коли він (представник) ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, доказів направлення постанов заявнику у матеріалах виконавчого провадження не було, до правоохоронних органів щодо підробки виконавчого листа заявник не звертався.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 14 вересня 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 30000 грн за рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року у справі № 192/1828/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка». У виконавчому листі зазначено, що рішення набрало законної сили 08.09.2016, строк пред`явлення виконавчого листа до 08.09.2017.

У виконавчому листі також наявна відмітка державного виконавця про те, що виконавчий лист повернуто 29.10.2020, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відмітка засвідчена підписом державного виконавця та скріплена печаткою.

12 вересня 2022 року представник стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до приватного виконавця Лисенка Ю.О. із заявою, у якій просив прийняти до виконання зазначений виконавчий лист.

15 вересня 2022 року приватний виконавець відкрив виконавче провадження № 6986888 на підставі виконавчого листа № 192/1828/15-ц.

15 вересня 2022 року у вказаному виконавчому провадженні приватний виконавець прийняв постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.

В цей же день, 15.09.2022 приватним виконавцем Саєнку І.М. були направлені поштові відправлення рекомендованими листами, на підтвердження чого суду надано копію списку згрупованих відправлень, направлених Укрпоштою 15 вересня 2022 року, серед адресатів вказаний ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник заявника вказав на те, що про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець повідомив заявника телефоном 21 вересня 2022 року, а постанови про відкриття виконавчого провадження, накладення арештів на кошти та майно заявник отримав у жовтні.

Суд зазначає, що пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, то суд звертає увагу на такі обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як встановлено судом, рішення, ухвалене Солонянським районним судом Дніпропетровської області 15 березня 2016 у справі № 192/1828/15-ц, набрало законної сили 08 вересня 2016 року.

За вказаним судовим рішенням 14 вересня 2016 року було видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн.

29 жовтня 2020 року державним виконавцем виконавчий лист повернутий стягувачу без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено повернення виконавчого документа стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Тобто, виконавчий лист повернутий стягувачу у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду.

12 вересня 2022 року представник ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця Лисенка Ю.А. із заявою про прийняття до виконання зазначеного виконавчого листа.

Таким чином, виконавчий лист повторно пред`явлений до виконання до спливу трьохрічного строку після його повернення стягувачу, тобто в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується посилання представника заявника як на підставу для визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанов, на те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, приватний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, у разі з`ясування факту не отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії, посилання на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 у справі № 916/1605/15, та на те, що скаржник не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, то суд зазначає таке.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний (приватний) виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою статті 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим повідомленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 4-9 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим повідомленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Посилання представника заявника на те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, приватний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження фактично ґрунтуються на нормах ст. 25 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження», яким державного виконавця було зобов`язано у постанові про відкриття виконавчого провадження вказувати про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Частиною 1 ст. 27 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» передбачалось, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За змістом наведених норм перебіг строку для добровільного виконання починався з моменту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що, в свою чергу, покладало на виконавця обов`язок перед початком примусового виконання рішення пересвідчитись в отриманні боржником такої постанови.

Натомість, у справі, що розглядається, правовідносини регулюються Законом України від 05 липня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Частиною 5 ст. 26 Закону України цього Закону передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За таких обставин безпідставним є посилання представника заявника на те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, приватний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Такий висновок відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.05.2022 у справі № 264/3421/16-ц та у постанові від 29.06.2022 у справі № 225/890/21.

Окрім того, у постанові від 29.06.2022 у справі № 225/890/21 Верховний Суд зазначив, що саме по собі порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження або постанови про арешт коштів боржника. За умов встановлення такого порушення, зокрема ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження, може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця. З дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен здійснити сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання судового рішення у справі та виданого на його виконання виконавчого документа на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, некоректним є посилання представника заявника на висновки у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року у справі № 916/1605/15-г.

У справі № 916/1605/15-г правовідносини виникли між сторонами на час дії положення статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, яким державного виконавця зобов`язано у постанові про відкриття виконавчого провадження вказувати про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Натомість у справі, що розглядається, правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 05.07.2016 № 1404-VIII, нормами якого державний виконавець звільнений від такого обов`язку (частина 5 статті 26 Закону).

З урахуванням викладеного, необґрунтованими є доводи представника заявника про обов`язок державного виконавця перед початком вчинення виконавчих дій пересвідчитись в отриманні боржником копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо тверджень представника заявника про те, що виконавчий лист має всі ознаки підробленого документу, як-то аркуш виконавчого листа та печатки мають явні ознаки того, що вони зроблені нещодавно за часом, та сам аркуш виконавчого листа без слідів нумерації та підшивки, а також, що стягувач звертався до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, що у задоволенні його заяви було відмовлено, у зв`язку із чим постає питання, з якою метою та яким чином стягувач отримав виконавчий лист та чи правомірно звернувся він до приватного виконавця, яким винесені оскаржувані постанови, то суд звертає увагу на таке.

За приписами, встановленими ч.ч. 1, 2 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що заявником не надано суду доказів підробки виконавчого документа, доказів, що виконавчий документ, отриманий стягувачем не у спосіб встановлений законом, та протиправності його дій щодо звернення до приватного виконавця. Наведені твердження заявника є припущеннями.

Окрім того, закон не покладає на стягувача обов`язок здійснення контролю за діями приватного виконавця щодо ведення ним діловодства, в тому числі формування та підшивання матеріалів виконавчого провадження.

Посилання представника заявника на те, що відповідно до інформації з АСВП виконавчі провадження завершені, також не спростовують правомірності дій та постанов приватного виконавця Лисенка Ю.О. у виконавчому провадженні № 69868888.

Відповідно до витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження, наданого представником заявника, протягом 2016 2022 років було відкрито п`ять виконавчих проваджень, у яких стягувачем вказаний ОСОБА_2 , боржником ОСОБА_1 , чотири виконавчі провадження мають стан «завершено». У витягу не має інформації про те, які документи перебували на виконанні та підстави закінчення виконавчих проваджень. На теперішній час відкрито виконавче провадження № 69868888.

Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що оскаржувані дії та рішення приватного виконавця були вчинені та прийняті відповідно до закону, а тому вважає, що у задоволенні скарги потрібно відмовити.

Вирішуючи заяву представника приватного виконавця - адвоката Прибильського В.Г. про стягнення на користь приватного виконавця Лисенка Ю.О. витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження надання обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості адвокатом Прибильським В.Г. суду надані копії ордеру від 03.11.2022 серії АЕ № 1161796 про надання правничої допомоги, договору № 01-12-21П про надання правової допомоги, укладеного 01 грудня 2021 року між ним та приватним виконавцем Лисенком Ю.О., а також акта надання послуг від 09.11.2022 № 09/11, підписаного адвокатом та приватним виконавцем, у якому зазначені зокрема виконані роботи (надані послуги), кількість витрачених годин, ціна роботи (послуги) за годину, сума коштів за виконані роботи (послуги) та загальна вартість робіт (послуг), яка склала 15000,00 грн.

Таким чином, відповідачем підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Ні заявник, ні його представник, клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявляли.

За таких обставин суд задовольняє заяву про представника приватного виконавця - адвоката Прибильського В.Г. про стягнення на користь приватного виконавця Лисенка Ю.О. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 450 452 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Денис Володимирович, заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Лисенка Юрія Олександровича та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та арешт майна боржника.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Лисенка Юрія Олександровича (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, прим. 52, оф. 311) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 20 грудня 2022 року.

Суддя Н. В. Ковальчук