ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м.Суми

Справа №583/4839/21

Номер провадження 22-ц/816/435/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

скаржник ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенська Любов Олександрівна,

боржник Акціонерне товариство «Ідея Банк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2022 року в складі судді Яценко Н.Г., постановлену в м. Охтирка,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Цуркан В.І. звернувся до суду зі скаргою, обґрунтовуючи вимоги тим, що 04 жовтня 2021 року старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Слободою А.П. були відкриті виконавчі провадження ВП № 66982473, ВП № 66982576, ВП № 66982919, ВП № 66982358, ВП № 66982189 по примусовому виконанню рішень Охтирського міськрайонного суду Сумської області та постанов Сумського апеляційного суду щодо стягнення з АТ «Ідея-Банк» на користь ОСОБА_1 судових витрат на загальну суму 12224,00 грн. 07 жовтня 2021 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Слободою А.П. в межах зазначених виконавчих проваджень винесено п`ять постанов про арешт коштів боржника АТ «Ідея-Банк». Однак, починаючи з 07 жовтня 2021 року застосування примусових заходів відносно боржника АТ «Ідея-Банк» не здійснювалося, судові рішення не виконувалися. 17 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 отримав відповідь на адвокатський запит, відповідно до змісту якої Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомляв про добровільне виконання АТ «Ідея Банк» вищевказаних судових рішень, на підтвердження чого надано копії меморіальних ордерів від 15 липня 2021 року на суму 6362,00 грн, від 23 липня 2021 року на суму 4362,00 грн та від 02 вересня 2021 року на суму 1500,00 грн, а всього на загальну суму 12224,00 грн. З Автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України встановлено, що постановами від 18 листопада 2021 року виконавчі провадження ВП № 66982473, ВП № 66982576, ВП № 66982919, ВП № 66982358, ВП № 66982189 закінчені у зв`язку з фактичним виконанням до відкриття виконавчого провадження вказаних виконавчих документів, заходи примусового виконання рішення скасовані.

Представник ОСОБА_1 вказує на те, що зазначеними меморіальними ордерами боржник АТ «Ідея Банк» зі свого банківського рахунку перерахував кошти в загальному розмірі 12224,00 грн на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ідея Банк», тобто на банківський рахунок боржника. Разом з тим, в АТ «Ідея Банк» на ім`я ОСОБА_1 відкритий банківський рахунок для кредитного супроводження та обслуговування, з приводу якого між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 існує спір, що розглядається в Охтирському міськрайонному суді Сумської області, а тому зазначений банківський рахунок заблокований банківською установою. Таким чином, на переконання представника заявниці, перерахування коштів АТ «Ідея Банк» є імітацією виконання рішень суду, оскільки стягувачка ОСОБА_1 не надавала згоду банківській установі і не погоджувала перерахування коштів на рахунок, відкритий в АТ «Ідея Банк». При зверненні до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) стягувачкою ОСОБА_1 із заявою про примусове виконання рішень суду була надана довідка про картковий банківський рахунок в АТ «Ощадбанк» з метою перерахування на нього для організації та виконання судових рішень, однак зарахування суми заборгованості на банківський рахунок, відкритий АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 не проводилися. У зв`язку з наведеним представник заявниці вважає винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень передчасними та неправомірними, просить визнати поважними причини пропуску строку для подання скарги в порядку судового контролю за виконанням судових рішень щодо закінчення виконавчих проваджень про стягнення судових витрат без реального виконання та поновити строк звернення до суду зі скаргою; визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенської Л.О. по винесенню постанов про закінчення виконавчих проваджень від 18 листопада 2021 року, визнати незаконними та скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень постановами від 18 листопада 2021 року ВП № 66982473 по примусовому виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2021 року по справі № 583/931/21, провадження № 2/583/403/21 про стягнення з АТ «Ідея-Банк» на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 1362,00 грн, ВП № 66982576 по примусовому виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2021 року по справі № 583/905/21, провадження № 2/583/397/21 про стягнення з АТ «Ідея-Банк» на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 1362,00 грн, ВП № 66982919 по примусовому виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2021 року по справі № 583/905/21, провадження № 2-др/583/14/21 про стягнення з АТ «Ідея-Банк» на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 5000,00 грн., ВП № 66982358 по примусовому виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2021 року по справі № 583/931/21, провадження № 2-др/583/13/21 про стягнення з АТ «Ідея-Банк» на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 3000,00 грн; ВП № 66982189 по примусовому виконанню постанови Сумського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року по справі № 583/931/21, провадження № 22-з/816/67/21 про стягнення з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2022 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги скарги.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що відсутні обставини фактичного і повного виконання судового рішення, а грошові кошти банком не повернуті і не видані.

Апелянт стверджує про те, що використовуючи монопольне становище, банк зараховував зі свого банківського рахунку на банківський рахунок грошові кошти, які повинен виплатити стягувачу і утримує дані кошти у рахунок притримання. Про те, що гроші були перераховані з одного банківського рахунку на інший банківський рахунок ОСОБА_1 дізналася у листопаді 2021 року під час організації примусового виконання. Грошові кошти до ОСОБА_1 не надійшли, банком не видані та утримуються як засіб впливу на ОСОБА_1 , як позичальника за кредитними правовідносинами.

На думку апелянта рішення держвиконавця від 18 листопада 2021 року по всім 5 виконавчим провадженням одночасно стосовно одного боржника АТ «Ідея Банк» в межах виконавчих проваджень стосовно одного стягувача фізичної особи ОСОБА_1 про закінчення виконавчих проваджень є неправомірними з підстав невиконання судових рішень, а постанови про закінчення виконавчих проваджень є незаконними.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явилися, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без сторін, оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою, позиція сторін є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04 жовтня 2021 року старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Слободою А.П. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 66982473 з виконання виконавчого листа № 583/931/21, виданого 01 вересня 2021 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з АТ «Ідея-Банк» на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 1362,00 грн; ВП № 66982358 з виконання виконавчого листа № 583/931/21, виданого 01 вересня 2021 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з АТ «Ідея-Банк» на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 3000,00 грн.; ВП № 66982576 з виконання виконавчого листа № 583/905/21, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з АТ «Ідея-Банк» на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 1362,00 грн; ВП № 66982919 з виконання виконавчого листа № 583/905/21, виданого 12 серпня 2021 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області від 28 квітня 2021 року по справі № 583/905/21 про стягнення з АТ «Ідея-Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн, ВП № 66982189 з виконання виконавчого листа № 583/931/21, виданого 01 вересня 2021 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн. (а.с. 8-10).

Відповідно до листа Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 17 листопада 2021 року № 58819 державним виконавцем 04 жовтня 2021 року по виконавчим провадженням ВП № 66982473, ВП № 66982576, ВП № 66982919, ВП № 66982358, ВП № 66982189 винесено постанову про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору. Крім того, 07 жовтня 2021 року державним виконавцем по вказаним виконавчим провадженням винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника. АТ «Ідея Банк» подано документи, що підтверджують погашення заборгованості у повному обсязі до відкриття виконавчих проваджень (а.с. 29).

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно меморіального ордеру № 4945026 від 14 липня 2021 року платник АТ «Ідея Банк» перерахував на користь отримувача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6362,00 грн, банком отримувачем якої є АТ «Ідея Банк», призначення платежу: компенсація судового збору та витрат на правничу допомогу на виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2021 року та постанови Сумського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у справі № 583//905/21 (а.с. 11).

Відповідно до меморіального ордеру № 8251539 від 23 липня 2021 року платник АТ «Ідея Банк» перерахував на користь отримувача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4362,00 грн, банком отримувачем якої є АТ «Ідея Банк», призначення платежу: компенсація судового збору та професійної правничої допомоги на виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2021 року та постанови Сумського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у справі № 583//931/21 (а.с. 12).

Згідно меморіального ордеру № 691887 від 02 вересня 2021 року платник АТ «Ідея Банк» перерахував на користь отримувача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1500,00 грн, банком отримувачем якої є АТ «Ідея Банк», призначення платежу: компенсація витрат на професійну правничу допомогу на виконання постанови Сумського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 583/931/21 (а.с. 13).

18 листопада 2021 року постановами головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенської Л.О. закінчено виконавчі провадження ВП № 66982473, ВП № 66982576, ВП № 66982919, ВП № 66982358, ВП № 66982189 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням виконавчих документів до відкриття виконавчих проваджень. В п. 2 вказаних постанов припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 14-19).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ним не встановлено неправомірності дій державного виконавця та порушення права заявниці, а на думку суду такі його дії відповідають вимогам чинного законодавства, яким урегульовано процедуру виконання судових рішень, а тому прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог скарги.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно п. 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

Згідно п. 9 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Отже, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що матеріали справи містять докази добровільного виконання боржником АТ «Ідея Банк» рішень суду, а тому з огляду на їх фактичне виконання в повному обсязі згідно з виконавчими документами, виконавчі провадження ВП № 66982473, ВП № 66982576, ВП № 66982919, ВП № 66982358, ВП № 66982189 підлягали закінченню.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що відсутні обставини фактичного і повного виконання судового рішення, а грошові кошти банком не повернуті і не видані, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області та постанови Сумського апеляційного суду у справах № 583/905/21, № 583/931/21 є виконаними в повному обсязі і підтвердження цього є належним чином засвідчені копії меморіальних ордерів, що містяться в матеріалах даної справи.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що гроші були перераховані з одного банківського рахунку на інший банківський рахунок і вона про це дізналася у листопаді 2021 року під час організації примусового виконання, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки такі посилання ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що мотивовані висновки суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та на підставі позицій сторін, висловлених в суді першої інстанції, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, і які були обґрунтовано спростовані. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З огляду на наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення. Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, перевірив їх доводи і заперечення, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381 - 384, 389-390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2022 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 червня 2022 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

Т. А. Левченко