Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/533/22
Провадження №: 2/332/1183/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2022 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що спірний будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цей будинок належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.93р. В 2004р. відповідач ОСОБА_2 , який є рідним братом позивачки, звільнився з місць позбавлення волі та попросив позивачку зареєструвати його у вказаному будинку позивачки, оскільки це було потрібно йому для оформлення документів. Але фактично відповідач у вказаному будинку не проживав, та мешкав окремо в іншому місці. Позивач не знає, де на сьогоднішній час мешкає відповідач, не знає його засобів зв`язку, адже з того часу вони з ним майже не спілкуються, позивач сама несе витрати по утриманню будинку. Будь-які речі відповідача в будинку відсутні. Тому позивач просять визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та надала суду пояснення, аналогічні тим, що викладені і позові. Просила позов задовольнити.
Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою проживання, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов та клопотань суду не надав. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Представник третьої особи до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою знаходження.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила суду, що вона є донькою позивачки, а відповідач ОСОБА_2 це брат матері, тобто рідний дядька свідка. Свідок пояснила, що вона проживає з дитинства в будинку АДРЕСА_1 . Приблизно в 2004 році відповідач ОСОБА_2 звільнився з місць позбавлення волі, і її мати ОСОБА_1 прописала ОСОБА_2 у своєму будинку. Але з того часу ОСОБА_2 фактично у цьому будинку не жив, оскільки в нього була співмешканка, до якої він поїхав жити з 2004 року. З того часу вселитись до них ОСОБА_2 не намагався та на житло у материному будинку не претендував. Його речі у квартирі відсутні, нинішнє місце проживання відповідача не відоме.
Свідок ОСОБА_4 , який є чоловіком ОСОБА_3 та проживає у спірному будинку, надав суду аналогічні пояснення.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено та в позові зазначено, що спірний будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цей будинок належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.93р. У 2004р. відповідач ОСОБА_2 , який є рідним братом позивачки, звільнився з місць позбавлення волі та попросив позивачку зареєструвати його у вказаному будинку позивачки, оскільки це було потрібно йому для оформлення документів. Але фактично відповідач у вказаному будинку не проживав, та мешкав окремо в іншому місці. Позивач не знає, де на сьогоднішній час мешкає відповідач, не знає його засобів зв`язку, адже з того часу вони з ним майже не спілкуються, позивач сама несе витрати по утриманню будинку. Будь-які речі відповідача в будинку відсутні.
Зазначені обставини підтверджуються показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та письмовими доказами: копія паспорту позивачки та ідентифікаційним кодом, свідоцтвом про шлюб позивача, актом про склад проживаючих у спірному будинку, витягом з домової книги, договором купівлі-продажу спірного будинку, техпаспортом спірного будинку (а.с.5-23).
Відповідно до ст. 71 ЖК України, відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживає в жилому приміщенні без поважної причини понад шість місяців. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» районний відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб здійснює зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку на підставі рішення суду про позбавлення права користування житлом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному громадянинові гарантується вільний вибір місця проживання. Відповідно до п. 15 постанови Верховного Суду України «Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 року наявність чи
відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за особою, або для відмови їй у цьому.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 01.07.2022р.
Суддя Р.В. Сінєльнік