Справа № 189/1879/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.12.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області:

в складі головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до суду із цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, а саме, просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» на свою користь заборгованість по виплаті орендної плати за 2021 рік за користування земельною ділянкою за договором оренди земельної ділянки від 20.10.2004 року, який був зареєстрований 30.05.2005 року за №4/77 у Книзі реєстрації договорів оренди землі ДП « Центр ДЗК» та штрафні санкції у загальній сумі 37493,92 грн., що складаються з: заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 29937,88 грн.; 3% річних у сумі 809,55 грн.; інфляційний збитків у сумі 6746,49 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Позов мотивований тим, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 9,3654 га. яка розташована на території Покровської селищної ради, Покровського району Дніпропетровської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

20.10.2004 року між позивачем та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності, площею 9.3654 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, Покровського району Дніпропетровської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір був зареєстрований 30.05.2005 року за №4/77 у Книзі реєстрації договорів оренди землі ДП « Центр ДЗК».

Між позивачем та ТОВ «Відродження» було укладено додаткову угоду до вищевказаного договору оренди земельної ділянки, яка була зареєстрована 22.12.2011 року у відділі Держкомзему у Покровському районі за № 4/77.

Строк дії вищевказаного договору до 31 грудня 2021 року.

07.07.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін до вищевказаного договору оренди земельної ділянки, відповідно до якого за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 29937.88 гривень. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди. В разі неврожаю з природних причин, строк видачі орендної плати може бути подовжено Орендарем до 31 квітня наступного року, але не звільняє Орендаря від обов`язку сплати орендної плати за даний період.

Відповідно до умов Договору Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату, проте, Орендар (Відповідач) порушив умови вищевказаного договору землі, оскільки не виконує покладені на нього обов`язки щодо виплати орендної плати, а саме, відповідачем не сплачено орендну плату позивачу за користування землею за 2021 рік.

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду належним чином.

Представник позивачки ОСОБА_2 надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Відродження» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивачки не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку І-ДП №085469 від 08.05.2001 року є власником земельної ділянки площею 9,3654 га., яка розташована на території Покровської селищної ради, Покровського району Дніпропетровської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

20.10.2004 року між позивачем та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності, площею 9.3654 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, Покровського району Дніпропетровської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір був зареєстрований 30.05.2005 року за №4/77 у Книзі реєстрації договорів оренди землі ДП « Центр ДЗК».

Між позивачем та ТОВ «Відродження» було укладено додаткову угоду до вищевказаного договору оренди земельної ділянки, яка була зареєстрована 22.12.2011 року у відділі Держкомзему у Покровському районі за № 4/77.

Строк дії вищевказаного договору до 31 грудня 2021 року.

07.07.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін до вищевказаного договору оренди земельної ділянки, відповідно до якого за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 29937.88 гривень в т.ч. ПДФО, ВЗ та ін., до виплати на рукии 24100,00 грн. (а. с. 13).

Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди. В разі неврожаю з природних причин, строк видачі орендної плати може бути подовжено Орендарем до 31 квітня наступного року, але не звільняє Орендаря від обов`язку сплати орендної плати за даний період.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, відповідно до приписів ст.14 Закону України «Про оренду землі».

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, істотні умови договору оренди землі, серед яких і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до положень п. п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розд. ІV Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 ПКУ.

Відповідно до п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (п.п.168.1.3.-168.1.5 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, у будь-якому випадку відповідач, зобов`язаний з дотриманням норм Податкового кодексу України, сплатити податки з нарахованого або нарахованого та виплаченого на користь позивача розміру орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що 07.07.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін до вищевказаного договору оренди земельної ділянки, відповідно до якого за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 29937.88 гривень в т.ч. ПДФО, ВЗ та ін., до виплати на рукии 24100,00 грн

З орендної плати у розмірі 29937,88 грн. утримується податок на доходи фізичних осіб, у розмірі 18%, що становить 5388,82 грн.

Окрім того, з нарахованого доходу утримується військовий збір у розмірі 1,5% (449,07 грн), таким чином до сплати підлягає: 29937,88 грн. - 5388,82 грн. - 449,07 грн. = 24100,00 грн.

У той же час відповідачем не надано доказів того, що ним виплачена орендна плата за 2021 рік позивачу, а отже і є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд не погоджується з розрахунками штрафних санкцій викладеними у позові, оскільки встановлено, що розмір заборгованості за 2021 рік становив 24100,00 грн., замість 29937,88 грн., який використовував позивач при проведенні своїх розрахунків.

У зв`язку з наведеним, виходячи з фактичних обставин справи, суд розрахував реальну суму штрафних санкцій, яка становить 6820,89 грн. та складається з наступного.

Сума 3% річних складає 651,69 грн. та розраховується наступним чином: 24100,00 [сума боргу] x 3 х 329 [кількість днів прострочення] / 365 / 100 = 651,69 грн.

Розмір інфляційного збільшення складає 6169,20 грн. та розраховується наступним чином: 24100,00 [сума боргу] x 1,25598333 [сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості] - 24100,00 = 6169,20 грн.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штрафні санкції у загальному розмірі 6820,89 грн.

На підставі наведеного, загальна сума заборгованості за договором оренди земельної ділянки за 2021 рік, з урахуванням 3% річних, втрат від інфляції з складає 30920,89 грн. (24100,00 грн. + 6169,20 грн. + 651,69 грн. = 30920,89 грн.).

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме, стягненню підлягає орендна плата за 2021 рік, з урахуванням 3% річних, втрат від інфляції у загальному розмірі 30920,89 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сума заявлених вимог майнового характеру дорівнює 37493,92 грн., а розмір задоволених вимог складає 30920,89 грн. Виходячи із принципу пропорційності, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі:

Судовий збір, що стягується з відповідача за одну вимогу майнового характеру: 30920,89 (стягнуті кошти) / 37493,92 (заявлені вимоги) * 992,40 (судовий збір за одну вимогу майнового характеру) = 818,42 грн.

За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Нормами ЦПК України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Данілов проти України, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. Вказана сума на думку суду є об`єктивно обґрунтованою, доказів протилежного відповідачем не надано.

Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення орендної плати - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» (місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 17-А, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , заборгованість по виплаті орендної плати з урахуванням 3% річних, інфляції за договором оренди земельної ділянки, укладеного 20.10.2004 року за 2021 рік в розмірі 30920,89 грн. (тридцять тисяч дев`ятсот двадцять гривень 89 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» (місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 17-А, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судові витрати, а саме, судовий збір за подання позову у розмірі 818,42 грн. (вісімсот вісімнадцять гривень 42 коп.), а також витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.).

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова

27.12.2022