Ухвала

09 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 947/31269/19

провадження № 61-2094ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 ,на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2015 року на дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2015 року на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 30 вересня 2014 року по 23 травня 2031 року - до розміру у сумі 4 000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено стягувати з дати набрання цим рішенням законної сили з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн до повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2021 рокузаочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року змінено. Викладено резолютивну частину заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року у наступній редакції: «Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2015 року на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 30 вересня 2014 року по 23 травня 2031 року - до розміру у сумі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягувати, з дати набрання рішенням суду першої інстанції законної сили, з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, до повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В іншій частині судове рішення залишено без змін.

03 лютого 2022 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2021 року, у якій просить оскаржені судові рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Окрім того, зазначає, що справа має для нього виняткове значення.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом спору у цій справі є збільшення розміру аліментів, а тому справа є малозначною.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ця справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, є безпідставними, оскільки належного обґрунтування таких тверджень не наведено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 ,на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат