Житомирський апеляційний суд
Справа №293/2120/21 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М.
Категорія 62 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №293/2120/21 за позовом ОСОБА_1 до Черняхівської селищної ради Житомирської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна-Черняхів-1» про визнання права на майновий пай та зобов`язання вчинити дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2022 року, яке ухвалено суддею Збаражським О.М.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом на обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . В період з 20.05.1977 по 21.02.2006 мати працювала в навчально-дослідному господарстві «Україна» і 21.02.2006 була звільнена з роботи у зв`язку з виходом на пенсію. За життя мати була включена до списку членів КСП «Україна-Черняхів-1» на отримання майнової частки (паю), однак свідоцтво про право на майновий пай не отримала.

Позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на майнову частку пай в КСП «Україна-Черняхів-1». Однак державний нотаріус Черняхівської державної нотаріальної контри Житомирської області постановою від 03.08.2021 відмовив у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на право на майнову частку (пай) в КСП «Україна-Черняхів-1», виданого на ім`я померлої матері.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері, просив визнати за ним право на майновий пай померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в КСП «Україна-Черняхів-1» та зобов`язати відповідача видати йому майновий сертифікат ОСОБА_2 в КСП «Україна-Черняхів-1».

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись при цьому на неправильне встановлення судом обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги позивача, ідентичні обґрунтуванням позовних вимог. Крім того зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про пред`явлення ним позову до неналежного відповідача, оскільки підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії була саме відсутність правовстановлюючого документа - сертифікатана право на майнову частку (пай) в КСП «Україна-Черняхів-1», який видає саме Черняхівська селищна рада. Отже саме вказаний орган місцевого самоврядування порушив законні права позивача та інтереси спадкоємця, а тому є належним відповідачем у справі.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Зазначив, що спадкоємцем першої черги після смерті матері є також його брат ОСОБА_3 , який також подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім того, нотаріус 11 серпня 2021 року видав позивачу та його брату свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на житловий будинок АДРЕСА_1 в Ѕ частині кожному.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені. Від представника третьої особи КСП «Україна-Черняхів-1» до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Спадкодавець ОСОБА_2 з 20.05.1977 по 21.02.2006 працювала на державному підприємстві «Навчально-дослідне господарство «Україна» Державного агроекологічного університету», правонаступником якого є КСП «Україна-Черняхів-1», що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_2 (а.с.9), та була включена до списку членів КСП «Україна-Черніхів-1», які мають право на майновий пай (а.с.11).

Згідно матеріалів спадкової справи №4/2021, заведеної Черняхівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_2 є її сини - ОСОБА_1 (позивач у справі) та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори (а.с.60-89).

Також у матеріалах спадкової справи міститься постанова державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області від 03 серпня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, із змісту якої вбачається, що позивач звертався із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на сертифікат на право на майнову частку пай в КСП «Україна-Черняхів-1», після смерті своєї матері, але йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа (а.с.71).

Крім того, брат позивача ОСОБА_3 також звертався із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на сертифікат на право на майнову частку пай в КСП «Україна-Черняхів-1», після смерті своєї матері. Однак постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області від 03 серпня 2021 року йому також було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.72).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Також у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що відповідачами у справі про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадком.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності відомостей про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

З огляду на зазначене визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином встановивши, що належним відповідачем за вимогами позивача про визнання права на майновий пай КСП «Україна-Черняхів-1» є спадкоємець померлої матері брат позивача - ОСОБА_3 , який також прийняв спадщину після її смерті, однак клопотання про заміну неналежного відповідача належним чи залучення вказаної особи співвідповідачем, стороною позивача не заявлялося, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаних вимог, оскільки позов у частині, яка стосується визнання права на спадкове майно, пред`явлено до неналежного відповідача - Черняхівської селищної ради Житомирської області.

Також суд правильно відмовив у задоволенні вимоги про зобов`язання Черняхівської селищної ради Житомирської області видати ОСОБА_1 майновий сертифікат ОСОБА_2 в КСП «Україна-Черняхів-1», оскільки вказана вимога є похідною від основної вимоги про визнання права на майновий пай.

Доводи апеляційної скарги, які стосуються обґрунтованості позову, доведеності обставин, що підлягають доказуванню, в тому числі і посилання в апеляційній скарзі на не врахування судом наданих доказів, інших обставин по суті спору не підлягають перевірці за наявності процесуальних порушень, та не впливають на висновок про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 червня 2022 року.

Головуючий Судді