З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., представника позивача адвоката Щербачова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, -
Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 04 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Ухвалою суду від 19 вересня 2022 року за клопотання представника позивача витребувано з Комунального підприємства "Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" відомості щодо власників нерухомості, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник позивача адвокат Щербачов А.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтвреджується договором дарування квартири від 20 січня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Растєгаєвим В.М. за № 6468 (а.с.28 зворотній бік, 29, 36), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП Криворізьке бюро технічної інвентаризації від 20 січня 2006 року (а.с.30 зворотній бік, 35).
17 липня 2010 року позивач змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 у звьязку з реєстрацією шлюбу (а.с.5, 30).
14 липня 2021 року відбулося залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно акту про залиття, аварію, що трапилась на системі централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 28 липня 2021 року комісії ТОВ Керуюча компанія ДОМ.КОМпричиною затоплення зазначено протікання на підвідному шлангу до зливного бачка (діра) з вищерозташованої квартири АДРЕСА_3 , також вказано, що на момент обстеження квартири спостерігається: на кухні сліди затікання на шпалерах стіни на площі 2,64 м2 ; стеля обшита пластиком - пошкоджена на площі 1,1 м2 ; в коридорі сліди затікання на шпалерах потолка на площі3,72 м2 ; в санвузлі стеля, обшита плиткою ПХВ має сліди затікання на площі 2,05 м2 ; у кімнаті сліди затікання на шпалерах стіни і стелі на площі 2,25 м2 (а.с.29 зворотній бік, 38).
Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.
Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з правовими позиціями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок затоплення її квартири посилаючись на те, що шкода завдана їй внаслідок протікання га підвідному шлангу до зливного бачка (діри) з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач ОСОБА_2 .
Як вбачається з відповіді Комунального підприємства "Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" згідно архівної справи станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою зареєстроване на ім`я ОСОБА_7 .
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 25 квітня 1994 року по теперішній час (а.с.67).
Таким чином, суд дійшов висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження належності відповідачу ОСОБА_2 на праві власності квартири, де сталося протікання води, або будь-яких інших доказів на підтвредження спричинення позивачу матеріальної шкоди саме з вини відповідача ОСОБА_2 та причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і діями відповідача.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлених позовних вимог, заявлені свідки для допиту суду не представлені, жодних доказів щодо власників квартири, з вини яких сталось затоплення, суду не надано, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13, 19, 76, 80, 141, 247, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено та підписано 29 грудня 2022 року.
Суддя М.Д. Власенко