ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1638/22Головуючий по 1 інстанції
Справа № 710/1472/22 Категорія: на ухвалу Симоненко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

За участі секретаря Чуйко А.В.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1

заінтересована особа старший державний виконавець Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задніпряна А.А.;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Тютюнников М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тютюнникова Максима Володимировича на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року, постановлену під головуванням судді Симоненко О.В. у приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області 09.11.2022 року,у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и в :

02.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_1 вказує, що на виконанні Шполянського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 56338854, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/710/407/2014, виданого 02.04.2018 року Шполянським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку в обсязі 461655,03 грн.

05.07.2018 року старшим державним виконавцем Тишкевич Б.В. було накладено арешти на грошові кошти на рахунок ОСОБА_1 в АТ «Піреус Банк МКБ».

21.04.2021 року старшим державним виконавцем Задніпряною А.А. було накладено арешти на грошові кошти на рахунки ОСОБА_1 .

У зв`язку з поданням ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заяви про повернення виконавчого листа стягувачу, на підставі ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем Шполянського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задніпряною А.А. була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу (ВП № 56338854 постановою від 19.11.2021 року).

Згодом, Шполянський районний суд Черкаської області постановив ухвалу від 07.07.2022 року, на підставі якої виконавчий лист від 02.04.2018 року за рішенням Шполянського районного суду Черкаської області у справі № 710/828/14-ц, провадження № 2/710/407/2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку в обсязі 461 655,03 грн. було визнано таким, що не підлягає виконанню.

18.08.2022 року старший державний виконавець Шполянського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задніпряна А.А., в межах виконавчого провадження № 56338854, на підставі ухвали про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, винесла постанову про зняття арешту з коштів боржника.

Державний виконавець мала направити вказану ухвалу до установ банків, однак в АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», АТ «Державний Ощадний Банк», АТ КБ « ПриватБанк» досі накладено арешти на рахунки ОСОБА_1 .

На запит адвоката Тютюнникова М.В. ВДВС було надано відповідь, що копії постанов були направлені банкам 18.08.2022 року. Але оскільки рахунки ОСОБА_1 заблоковано, то у скаржника є сумніви, що старший державний виконавець Задніпряна А.А., направила вказану постанову банкам. Більше того, на неодноразові запити скаржнику так і не надані ідентифікатори, що підтверджують здійснення відправки постанови про зняття арешту з коштів саме, 18.08.2022 року.

Також скаржник вказує, що старший державний виконавець Задніпряна А.А., у постанові про скасування арешту посилається на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», хоча фактичні обставини, явно не підпадають під підстави, зазначені у наведеній статті, оскільки зняття арештів з рахунків фактично відбулось на підставі ч. 4 ст. 41 вказаного закону.

Просив визнати бездіяльність старшого державного виконавця Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задніпряної А.А. неправомірною.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року у задоволенні скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Тютюнников М.В. оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що старшим державним виконавцем Задніпряною А.А. було надано суду номер поштового відправлення: 283, відповідно до якого АТ «Піреус Банк МКБ» ніби то 26.08.2022 року отримало постанову від 18.08.2022 року про зняття арешту з коштів скаржника. Однак при здійсненні перевірки трекінгу відправлень, дані за відповідним номером відправлення відсутні. Про відправку вказаної постанови до АТ «Державний ощадний банк України» суду було надано номер поштового відправлення: 267, згідно якого банк ніби то отримав постанову 22.08.2022 року, проте арешт з коштів скаржника було знято тільки нещодавно, що може свідчити про помилку у поштовому відправленні, вважає скаржник.

Представник ОСОБА_1 адвокат Тютюнников М.В. звертає увагу на те, що арешт на рахунки скаржника в АТ КБ «ПриватБанк» досі накладено. Про це свідчить скріншот з інтернет-банкінгу Приват 24 ОСОБА_1 , де зазначено, що на рахунки накладено арешт виконавчою службою або приватним виконавцем, та усі операції за рахунками будуть доступні після нового запиту про зняття арешту. Під час особистого звернення до АТ КБ «ПриватБанк» там повідомили, що ні постанови від 18.08.2022 року про зняття арешту з рахунків, ні будь-якої іншої інформації щодо зняття арешту вони не отримували.

В апеляційній скарзі вказується, що державним виконавцем Задніпряною А.А. була надана до суду інформація з АСВП, де зазначені відомості про скасування арешту на кошти боржника. Окрім того, ним було вказано, що відомості про направлення постанов про скасування арешту з коштів, в тому числі, в АТ КБ «ПриватБанк», були надані помічнику представника скаржника у месенджері Vіbег. При цьому, було надіслано скріншот, де дійсно в окремих графах є позначення про скасування арешту на кошти із зазначенням дат та часу. Однак, на скріншоті не зазначено ні прізвище та ім`я скаржника, ні номеру виконавчого провадження, а тому не можна встановити чи стосується цей скріншот саме особи скаржника, та він не відповідає вимогам щодо належності та достатності доказів, а тому не мав би бути врахований судом при постановленні оскаржуваної ухвали. Крім того, виникає питання, яким чином банк міг о 03 год. 00 хв. 18.08.2022 року виконати ті відомості, які були внесені тільки о 11 год. 18 хв. 18.08.22 року, тобто як можна виконати зняття арешту за відсутності відомостей, а отже, оскільки фактично арешт так і не знято, то банк нічого не виконав, мала місце помилка або відсутність необхідних даних. Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на цю явну суперечність щодо дати надходження та виконання.

Представник ОСОБА_1 адвокат Тютюнников М.В. вважає, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено усі докази та не було з`ясовано усі обставини даної справи. Зазначене призвело до необґрунтованого судового рішення, яким було відмовлено у задоволені вимоги про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною. Таким чином, було порушено права скаржника та порушено вимогу щодо обґрунтованості судового рішення. Окрім того, мала місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, враховуючи невідповідність окремих доказів вимогам, встановленим ЦПК України.

Враховуючи наведе в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 адвокат Тютюнников М.В. просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені вимоги.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу скаржника не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з?явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи наполягання сторін на участі у розгляді справи в суді апеляційної інстанції на адресу апеляційного суду не надходило.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що досліджені докази вказують на те, що старшим державним виконавцем Задніпряною А.А. вчинені дії щодо направлення постанови від 18.08.2022 року про скасування арешту на кошти боржника ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 56338854 з дотриманням строку, встановленого положеннями ч. 4 ст. 40 Закону України « Про виконавче провадження».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та постановлена у справі законна ухвала, підстав для скасування якої, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 56338854 з виконання виконавчого листа № 2/710/407/2014 року, виданого 02.04.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку в сумі 461655,03 гривень.

У межах вказаного виконавчого провадження 05.07.2018 року державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти боржника, які містяться на рахунках АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ».

21.04.2021 року у межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 07.07.2022 року, яка набрала законної сили 23.07.2022 року, у справі № 710/828/14-ц визнано, виконавчий лист від 02.04.2018 року за рішенням Шполянського районного суду Черкаської області у справі № 710/828/14-ц, провадження 2/710/407/2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ « ДельтаБанк» заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку в обсязі 461655,03 грн. таким, що не підлягає виконанню.

18.08. 2022 року на підставі вказаної ухвали старшим державним виконавцем Задніпряною А.А., керуючись п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

18.08.2022 року старшим державним виконавцем у виконавчому провадженні № 56338854 винесено постанову про зняття арешту з усіх рахунків, що належать боржнику ОСОБА_1 , постанову про зняття арешту з усього майна, що належить боржнику ОСОБА_1 та припинення розшуку майна боржника.

Відповідно даних Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація припинення обтяження) № 79902379 від 18.08.2022 року та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 314533668 від 08.11.2022 року до реєстру внесений запис про припинення обтяження 18.08.2022 року.

Згідно запиту адвоката Тютюнникова М.В., який звернувся до Шполянського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) із запитом про надання повної інформації: чи скасовані арешти з рахунків ОСОБА_1 , інформації стосовно того, чи було надіслано постанови про зняття арештів до банків із зазначенням дати відправки цих постанов.

Із листа Шполянського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) від 11.10.2022 року № 4583 вбачається, що адвокату Тютюнникову М.В., на його запит повідомлено про те, що на виконанні відділу перебували виконавчі провадження № 56338854, № 56319772, № 67634604, № 67632746, № 67633098, № 67634224 та вказано, що 18.08.2022 року державним виконавцем винесено постанови про зняття арештів з коштів майна боржника, припинення розшуку майна боржника та закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; копії постанов 18.08.2022 року направлено на виконання до банківських установ та 25.08.2022 року боржнику до відома.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи підстава звернення з даною скаргою до суду у ОСОБА_1 обумовлена тим, що в АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Піреус Банк МКБ» та АТ КБ « ПриватБанк» досі накладено арешти на рахунки ОСОБА_1 , а тому він вважає, що має місце бездіяльність старшого державного виконавця, яка повинна була у день винесення постанови про скасування арешту направити її для виконання вказаним установам.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, з аналізу вказаних вище норм вбачається, що у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, державний виконавець зобов`язаний вчинити дії, передбачені ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»,а саме: здійснити заходи з метою зняття арешту з майна (коштів) боржника.

Так, матеріали справи містять постанову від 18.08.2022 року про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 , яка винесена у виконавчому провадженні № 56338854.

Відповідно даних супровідного листа Шполянського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 18.08.2022 року № 3560, вказана вище постанова від 18.08.2022 року була направлена до АТ «Державний ощадний банк України» та АТ «Піреус Банк МКБ».

Згідно абз. 1 ч. ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Про направлення вказаної постанови наведеним банківським установам свідчить список № 2003 згрупованих поштових відправлень, поданих Шполянським ВДВС, відповідно до якого на відправлення подана кореспонденція на адресу АТ «Державний ощадний банк України» та АТ «Піреус Банк МКБ», копія фіскального чеку про оплату 18.08.2022 року коштів за вказаним списком № 2003.

Отримання постанови державного виконавця від 18.08.2022 року вказаними установами підтверджується роздруківками із офіційного сайту Укрпошти, відповідно яких поштові відправлення прийняті 18.08.2022 року та АТ «Піреус Банк МКБ» (номер відправлення 283) отримав постанову 26.08.2022 року, АТ «Державний ощадний банк України» (номер відправлення 267) 22.08.2022 року.

Крім того, даними інформації АСВП (сайт register.minjust.gov.ua), наданої державним виконавцем, відомості про скасування арешту на кошти боржника, внесені 18.08.2022 року об 11.18 годині, яку АТ КБ « ПриватБанк» виконало 18.08.2022 року о 03.00 годині (відповідно позначки в графі виконання).

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно до норми ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) відповідно стаття 89 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вище викладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вимог чинного законодавства та застосування його до фактичних обставин справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного та обґрунтованого висновку, що старшим державним виконавцем Задніпряною А.А. вчинені дії щодо направлення постанови від 18.08.2022 року про скасування арешту на кошти боржника, ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 56338854 з дотриманням строку, встановленого положеннями ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Тютюнникова М.В. стосовно того, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено усі докази та не було з`ясовано усі обставини справи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які прямо свідчать про те, що старшим державним виконавцем Задніпряною А.А. було вчинено усі передбачені дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі окремо звертається увага на те, що для з`ясування інформації щодо факту отримання чи неотримання постанови від 18.08.2022 року про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 , адвокатом Тютюнником М.В. до АТ «Державний ощадний банк України» та АТ «Піреус Банк МКБ» направлені адвокатські запити.

09 грудня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов супровідний лист від адвоката Тютюнника М.В. з додатками у виді відповідей на вказані адвокатські запити.

Крім того, до апеляційної скарги долучено скріншот з інтернет-банкінгу Приват 24 ОСОБА_1 , де вказано, що на рахунки накладено арешт виконавчою службою або приватним виконавцем, та усі операції за рахунками будуть доступні після нового запиту про зняття арешту.

Згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Приймаючи до уваги наведене вище, колегія суддів апеляційного суду не бере до уваги та відхиляє зазначені відповіді на адвокатські запити та скріншот з інтернет-банкінгу Приват24 Кулика В.О., оскільки матеріали справи не містять доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від скаржника.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали, оскільки такі скаржником не наведені у скарзі, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законної ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні скарги.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та не підлягає скасуванню, оскільки ухвалена з дотриманням норм процесуального законодавства, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тютюнникова Максима Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 23. 12. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков