Справа № 452/674/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" червня 2022 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить стягувати із відповідача ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму працездатної особи щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до закінчення навчання сина, тобто до 17.07.2025 року; також просить стягнути з відповідача в її користь витрати, понесені на оплату за надання правничої допомоги, в розмірі 1500 грн.00 коп. В обґрунтування позову посилається на те, що 29 червня 2002 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Негативна поведінка відповідача в сім`ї привела до того, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і їхній шлюб розпався. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2014 року шлюб сторін розірвано. Після припинення сімейно-шлюбних відносин та розірвання шлюбу на той час неповнолітній син залишився проживати разом з позивачкою в с. Калинів Самбірського району Львівської області і перебував виключно на утриманні позивачки.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року вирішено стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно з 29.10.2013 року до досягнення ним повноліття в користь ОСОБА_1 .

19 липня 2021 року син сторін ОСОБА_3 був прийнятий на навчання до Харківського національного університету Повітряних Сил, де навчається на першому курсі, денна форма навчання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилось 18 років. У зв`язку з досягненням повноліття, припинено стягнення з відповідача аліментів на його утримання.

Так як син сторін навчається на денній формі навчання, він потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Позивачка є інвалідом першої групи загального захворювання, непрацездатною, і такою, що потребує стороннього догляду. Через важке матеріальне становище, не має можливості надавати належну матеріальну допомогу сину на період його навчання.

Відповідач, проживаючи окремо, не приймає участі в наданні матеріальної допомоги сину на період його навчання. Він є військовим пенсіонером, одержує пенсію у значних розмірах, що дає йому можливість надавати сину матеріальну допомогу на період його навчання.

На думку позивачки, аліменти в розмірі однієї чверті всіх видів доходів відповідача є тією мінімальною сумою, яка повинна бути стягнута на утримання сина на період його навчання.

Із врахуванням наведеного, просить суд задовольнити позов.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила розглядати справу в її відсутності; позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що син ОСОБА_3 навчається в Харківському національному університеті Повітряних Сил, де знаходиться на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок Міністерства оборони України. Він отримує пенсію в невеликому розмірі, тому немає фінансової можливості допомагати сину. Раніше, коли була потреба, він йому допомагав.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

У відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 19.12.2003 року відомо, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 7).

Як вбачається із копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.12.2013 року, на виконанні у державного виконавця перебував виконавчий лист, виданий Самбірським міськрайонним судом Львівської області на підставі рішення, про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини, з 29.10.2013 року і до досягнення сином повноліття (а.с. 8).

Із довідки, виданої Харківським національним університетом повітряних сил імені Івана Кожедуба від 03.02.2022 року відомо, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі та навчається у даному навчальному закладі на першому курсі. Термін навчання з 19.07.2021 року по 2025 р. Денна форма навчання, повне державне забезпечення (утримання); IV рівень акредитації (а.с. 9).

Згідно довідки за № 337180 відомо, що у ОСОБА_1 є перша група інвалідності; загальне захворювання, потребує стороннього догляду (а.с. 11).

Із пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 відомо, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності (а.с. 10).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За правилами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.05.2020 року, справа № 635/1139/17, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Судом під час розгляду справи встановлено, що син сторін у справі є курсантом Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба денної форми навчання і знаходиться на повному державному забезпеченні. Позивачем на підтвердження висунутих позовних вимог доказів суду не надано. Відповідач, будучи батьком ОСОБА_3 отримує пенсію в невеликому розмірі та не в змозі надавати матеріальну допомогу сину.

Виходячи з фактичних обставин справи, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_3 потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо), тому в позові слід відмовити за недоведеністю.

Враховуючи відмову в позові про стягнення із відповідача аліментів на повнолітню дитину, не підлягає до задоволення у відповідності до ст. 141 ЦПК України вимога позивачки про стягнення в її користь витрат на оплату за надання правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою с. Калинів Самбірського району Львівської області, поштовий індекс 81464, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає м.Новий Калинів Самбірського району Львівської області, поштовий індекс 81464, РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення буде складено 29.06.2022 року.

Суддя