Справа № 192/1823/21
Провадження № 2/192/123/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Тітової О.О.,

за участю секретаря Фєтісової Ю.О.,

пр.. позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис №76351 від 12.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з нього заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що про оспорюваний виконавчий напис дізнався, коли за місцем роботи прийшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на його доходи. Вважав, що у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису. Позивач не отримував повідомлень про заборгованість, документи на підтвердження безспірності його заборгованості відсутні, кредитний договір по якому вчинено напис позивачем не укладався ані з відповідачем ані з банком, цей договір не входить до переліку документів за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку та виконавчий напис вчинено поза межами строків пред`явлення права вимоги.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В.

Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Відповідачем суду наданий відзив на позовну заяву та заяву про зменшення витрат на правову допомогу. У відзиві відповідач заперечував проти доводів позовної заяви зазначаючи, що здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, тому заборгованість позивача можна вважати безспірною оскільки позивач не вказав жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, що підтверджено позицією Верховного Суду України. В задоволення позовних вимог просив відмовити. Також подав заяву про зменшення витрат на правову допомогу та просив відмовити у стягненні витрат оскільки до позовної заяви не подано доказів оплати правничої допомоги в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, додатково зазначила, що суду подані докази на підтвердження оплати наданих послуг.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та відповідача.

Суд, вислухав представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис №76351 від 12.06.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 17 912,50 грн. за Кредитним договором № 925/508С від 19.05.2008 року, укладеним з ПАТ «БРОКБІЗНЕСБВАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 306 від 12.11.2018 та відступлені до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами ВФ/01 від 08.04.2021 на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проведено за період з 08.04.2021 по 25.05.2021. Загальна сума, що підлягає стягненню 17912,50 грн.

В обґрунтування вчинення вказаного виконавчого напису приватний нотаріус послалась на ст.ст 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підстави виконавчих написів нотаріусів, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

На виконання вказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. постановою від 17.09.2021 відкрив виконавче провадження № 66859917 та постановами від 17.09.2021 стягнув основну винагороду, визначив мінімальний розмір виконавчого провадження, 19.10.2021 виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 за місцем роботи СТОВ «ВІКТОРІЯ».

У всіх постановах приватного виконавця зазначено, що приватним нотаріусом, що вчинив оспорюваний виконавчий напис є приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна.

Згідно відповіді Міністерства юстиції на запит адвоката свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Головкіної Я.В. наказом від 19.04.2021 №1424/5 анульовано.

Згідно з постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 06.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на виконання ухвали суду про забезпечення позову від 07.12.2021 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №76531 виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В.

Суд вважає встановленим, що приватним нотаріусом, що вчинила оспорюваний напис є приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»),

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься в Главі 14 Закону та Главі 16 розділу II Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»),

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:

-якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

-за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком.

Згідно розділом 1 Переліку документами, що підтверджують безспірність заборгованості є нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

У виконавчому написі №76351 від 12.06.2021 приватний нотаріус послалась на пункт 2 Переліку.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 щодо доповнення Переліку новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Відтак норма п.2 Переліку на яку посилається у виконавчому написі приватний нотаріус, застосуванню не підлягає, оскільки була визнана незаконною та нечинною.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Згідно з правовим висновком, викладеним в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначене вище дає підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору укладеного позивачем 19.05.2008 з ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Заборгованість позивача визначена відповідачем за період з 08.04.2021 по 25.05.2021 без підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором № 925/508С від 19.05.2008 станом на час переходу права вимоги. Перехід права вимоги не підтверджено.

Крім того, суду не надано доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги.

За таких обставин заборгованість позивача зазначена у виконавчому написі нотаріуса, не може бути визнана безспірною, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем в розрахунку суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи зазначено, що витрати становлять 4412 грн., з яких 908 грн. та 454 - сума сплаченого судового збору з урахуванням заяви про забезпечення позову, 50 грн. комісія банку, 3000 грн. - витрати на професійну допомогу.

Представником суду надано квитанції від 10.11.2021та 14.03.2022 про оплату 3000 грн. адвокату за складання та подання позовної заяви до суду, складання адвокатських запитів та представництво інтересів в суді першої інстанції.

Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу в якому він просить відмовити позивачу у їх стягнення з огляду не те, що позивачем не підтверджено оплату правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Неспівмірність витрат позивача відповідачем не доведена, він просив відмовити у стягненні витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір 1362 грн. та документально підтвердженні витрати на професійну допомогу - 3000 грн.

Одночасно суд вважає, що для відшкодування комісії банку підстави відсутні, оскільки комісія є платою за здійснення операції банком, та не є судовими витратами в розумінні цивільно-процесуального закону, а тому у стягненні з відповідача 50 грн. комісії суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 2-4, 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 76351 від 12.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 17 912 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) грн. 50 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1362 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., а всього стягнути 4362 (чотири тисячі триста шістдесят дві) грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 07.07.2022.

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження, 04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б .

Суддя О.О. Тітова