Справа №705/4958/22
2/705/2361/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 грудня 2022 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , що подана через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа- орган опіки та піклування виконавчого комітету Бабанської селищної ради Уманського району про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду через свого представника ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , третя особа- орган опіки та піклування виконавчого комітету Бабанської селищної ради Уманського району про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя, розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог статті 175,177 ЦПК України.

У прохальній частині позову, позивач просить суд визначити місце проживання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_3 .

Крім того, в позові вказано, що фактично між сторонами немає конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до їхніх дітей та їх реалізації.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Нормою ст. 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9.

В позовній заяві не зазначено, чи зверталася позивач до органу опіки та піклування, для отримання висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з відповідачем. Позивач не виклала обставини про те, що існує спір між сторонами з стосовного того, з ким залишаться проживати діти.

Також, позивачем повинно бути зазначено, чим можуть бути підтверджені ті обставини, що вона в даний час може забезпечити належні умови утримання, проживання та виховання дітей та жодним чином позивач не обґрунтовує чи відповідає найвищим інтересам дітей визначення місця проживання з нею, та чим це підтверджується.

В постанові Верховного Суду від 15.01.2000 у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Також, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання позову про розірвання шлюбу судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно пункту 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 визначено, що якщо в позові об`єднано дві або більше самостійні позовні вимоги немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо за кожну з таких вимог.

Так, позивач перед судом ставить дві позовні вимоги немайнового характеру про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

При цьому, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вище зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає у сплаті судового збору за вимогу про визначення місця проживання дітей.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.175, ст.185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , що подана через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа- орган опіки та піклування виконавчого комітету Бабанської селищної ради Уманського району про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей залишити без руху.

Визначити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали направити позивачу для відому.

Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя В.Л. Гудзенко