Справа № 523/263/22
Провадження №4-с/523/26/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2022 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

Головуючого - судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі справу за скаргою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: головний державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерова Людмила Леонідівна (65026, м. Одеса, Польський узвіз, 6), про визнання дій незаконними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувану, ПВ №54048495, боржник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни та просить суд:

- визнати вчинену дію головним державним виконавцем першого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Людмилою Леонідівною, що порушує право, передбачене Конституцією і законами України, п.1 ст. 6 Конвенції та перешкоджає належному виконанню рішення Суворовського райсуду від 16. 5. 2017 р. за виконавчим листом № 523/15770/16-ц,- неправомірною.

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.12. 2021 р. у виконавчому провадженні № 54048495.

Скарга мотивована тим, що рішенням Суворовського райсуду м. Одеси від 16. 05.2017 р. на відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь скаржника 42835 грн. і судові витрати - 780 грн. На виконання рішення суду в примусовому порядку Суворовським райсудом м. Одеси 30. 05. 2017 р. видано виконавчі листи по справі № 523/15770/16-ц.

За поданою заявою про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець Офіцерова Л.Л. 02. 06. 2017 р. відкрила виконавче провадження № 54048495 за виконавчим листом відносно боржника - ОСОБА_2 . У зв`язку з неналежним виконанням судового рішення, ухвалою Суворовського райсуду м. Одеси 17.9. 2019 р. (справа №523/9329/19 ) визнана неправомірна бездіяльність виконавця Офіцерової Л.Л. та зобов`язано усунути порушення шляхом вчинення виконавчих дій по виконанню виконавчого документа у відповідністю з Законом України «Про виконавче провадження».

Постановою Верховного Суду від 6.10. 2021 р. скасовано постанову Одеського апеляційного суду від 11. 02. 20 р. і залишено в силі ухвалу Суворовського райсуду м. Одеси від 17.9.19 р. Однак, ухвала суду від 17.09.19 р. щодо вчинення виконавцем виконавчих дій упродовж тривалого часу залишалася без належного виконання у порушення права скаржника.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.12. 2021 р., виконавчий лист по справі № 523/15770/16-ц, виконавцем Офіцеровою Л.Л. повернуто за п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» «за відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними». Копія цієї постанови надіслана поштою 30.12. 2021 р. (згідно поштового штемпеля на конверті) та одержана скаржником - 08. 01. 2022 року. Вчинені дії держвиконавцем ОСОБА_4 з винесення постанови про повернення виконавчого документа від 23.12. 21 р. і саму постанову вважає незаконними та звернувся із зазначеною скаргою на дії державного виконавця до суду.

Скаржник в судове засідання не прибув, про розгляд скарги обізнаний належним чином. Надав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Начальник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєв О. О. надав заперечення на скаргу, просив відмовити у її задоволенні.

Заперечення обґрунтовані тим, що державний виконавець Офіцерова Л. Л. вчинила всі передбачені Законом заходи з примусового виконання рішення суду 523/15770/16-ц, тому скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань в тому числі і про відкладення розгляду справи не звертався.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.05.2017 року Суворовським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист №523/15770/16-ц про стягнення солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 42 835 грн., а також у рівних частинах витрати за публікації оголошення в пресі про виклик до суду в розмірі 780 грн. (а.с.4).

02.06.2017 р. постановою про відкриття виконавчого провадження державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Офіцерова Л.Л. відкрила виконавче провадження з примусового виконання рішення суду стосовно боржника ОСОБА_2

02.08.2017 р. державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Офіцерова Л.Л. постановила постанову про розшук майна боржника - ОСОБА_2 , оголошено розшук мотоцикла KAWASAKІ VULCAN держ. номер НОМЕР_1 .

Постановою виконавця Офіцеровою Л.Л. 05. 07.19 р. ( вдруге ) оголошено в розшук майно боржника, а саме мотоцикл KAWASAKI WULCAN

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно ІванцюТ. належить на праві власності 51/400 частка в будівлі площею 10 895,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою про арешт коштів боржника 12.09.19 р. накладено арешт на грошові кошті, що містяться на рахунках боржника у АПТ КБ «Приватбанк», АБ «Південний», АО «Ощадбанк», AT «УкрСиббанк», AT «Укрсоцбанк».

За поданням виконавця Офіцеровою Л.Л. про розшук боржника ОСОБА_2 , ухвалою Приморського райсуду м. Одеси 19.10. 20 р. оголошено розшук ОСОБА_2 .

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.12. 2021 р., виконавчий лист по справі № 523/15770/16-ц, виконавцем Офіцеровою Л.Л. повернуто за п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі № 619/562/18 (провадження № 61-39095св18) вказано, що «належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України».

Відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 295/4514/16-ц (провадження

№ 61-29115сво18) зазначено, що «аналіз глави 26 ЦК України дозволяє зробити висновок, що частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не є конкретною часткою майна. Тобто, частка в праві спільної часткової власності та жиле приміщення є окремим об`єктом цивільних прав».

Суд не приймає до уваги посилання державного виконавця, що викладені в запереченнях на скаргу, на частину сьому статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» про відсутність бездіяльності державного виконавця у невжитті заходів щодо звернення стягнення на 51/400 частки боржника у праві спільної часткової власності на будівлю АДРЕСА_3 , оскільки частка в праві спільної часткової власності та жиле приміщення є окремим об`єктом цивільних прав.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що до Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з дорученням про перевірку інформації про наявність майна боржника ОСОБА_2 за адресою: по АДРЕСА_3 державний виконавець також не звертався.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону, арешт на майно накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення.

Права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом цієї норми державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до вимог ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При таких обставинах, суд вважає вимоги за скаргою законними та обґрунтованими, тому скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 260, 447-452 ЦПК України, ст.33 Конституції України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: головний державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерова Людмила Леонідівна (65026, м. Одеса, Польський узвіз, 6), про визнання дій незаконними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувану, ПВ №54048495, боржник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Визнати вчинену дію головним державним виконавцем першого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Людмилою Леонідівною, що порушує право, передбачене Конституцією і законами України, п.1 ст. 6 Конвенції та перешкоджає належному виконанню рішення Суворовського райсуду від 16. 5. 2017 р. за виконавчим листом № 523/15770/16-ц, - неправомірною.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.12. 2021 р. у виконавчому провадженні № 54048495.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя