Ухвала

04 липня 2022 року

м. Київ

справа № 466/4762/17

провадження № 61-5583ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Варшавське-407», Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Масарика-3», про визнання загальної вартості сум переплати за надані послуги та повернення її споживачам, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив: визнати загальну вартість сум переплати мешканцями НОМЕР_1 квартири будинку АДРЕСА_1 , нарахованих їм в квитанціях надавачами послуг за спожитим теплом та приєднаному тепловому навантаженню на опалення в тарифах 2018 року, в розмірі 235 269,01 грн на користь Львівського комунального підприємства «Варшавське-407» (далі - ЛКП «Варшавське-407»), Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (далі - ЛМКП «Львівтеплоенерго»), в тому числі за період нарахування 2004-2014 років безпосередньо у квитанціях ЛКП «Варшавське-407», який було досліджено, обґрунтовано і підтверджено висновком судово-економічної експертизи від 25 липня 2019 року № 27, вартість сум переплати по спожитому теплу на опалення та приєднаному тепловому навантаженню на опалення, яка в тарифах, що діяли у 2017 році, становить 152 681,84 грн, а переплата за ті ж послуги в тарифах грудня 2018 року 154 070,63 грн; стягнути з підприємств-надавачів послуг (сумісно з ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Варшавське-407») грошові кошти в загальній сумі 235 269,01 грн та повернути їх групі споживачів з НОМЕР_1 квартири будинку АДРЕСА_1 , так як ці кошти були вимушено надлишково переплачені ними на користь цих підприємств, зарахувати їх на розрахунковий рахунок Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Масарика-3» (далі - ОСББ «Масарика-3») - спільний рахунок цієї великої групи споживачів комунальних послуг співвласників будинку, використати їх для ремонту системи опалення; в цій загальній сумі, яка підлягає поверненню мешканцям повною мірою - 235 269,01 грн - за його квартирою АДРЕСА_2 опалювальною площею 46,4 кв. м сума вимушеної переплати визначається пропорційно розміру її площі і складає 824,40 грн; за його квартирою також існує незначна сума витрат на експертний висновок 50,10 грн, решту коштів, оплачених ним на витрати, пов`язані з розглядом справи (на залучення експертів та проведення експертизи) в сумі 14 249,90 грн підлягають поверненню йому, оскільки вони покладаються на відповідачів; разом з його квартирою до повернення підлягає сума 15 074,30 грн, яку утримати з підприємств - надавачів послуг і зарахувати їх на розрахунковий рахунок ОСББ «Масарика-3» - спільний рахунок великої групи споживачів послуг з опалення співвласників будинку; визнати незаконним факт втручання працівниками ЛКП «Варшавське-407» в будинкову систему централізованого опалення, яка є власністю мешканців будинку - споживачів послуг з централізованого опалення, та здійснення крадіжки засобів обігріву їх допоміжних приміщень; зобов`язати ЛКП «Варшавське-407» придбати та безумовно повернути, змонтувавши на місцях, всі дороговартісні незаконно демонтовані і вкрадені ними чавунні радіатори-батареї опалення.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що він є власником квартири АДРЕСА_3 та споживачем послуг з теплопостачання. За весь період дії договору до розподілу тепла та формування загальних рахунків для оплати за нього населенням ЛМКП «Львівтеплоенерго» має пряме і безпосереднє відношення, а тому до нього є ряд претензій щодо законності розподілу споживання пропорційно так званому максимальному тепловому навантаженню. З 2003 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» сформувало та користується спотвореним його значенням, умисно значно завищуючи значення його складової для мешканців. ЛМКП «Львівтеплоенерго» постійно фальсифікує максимальне теплове навантаження на опалення, а ЛКП «Варшавське-407» фальсифікує загальну опалювальну площу житлового будинку, а також опалювальних площ окремих квартир, включаючи оплату «за опалення» приміщень на балконах. Внаслідок цих маніпуляцій має місце постійне нарахування надлишкових сум в кожній квитанції, внаслідок чого відповідачі отримали додаткову неправомірну вигоду. Він як мешканець будинку та споживач тепла жодного договору на отримання послуг з теплопостачання не укладав та не допускав утворення заборгованості. В період перебування будинку на балансі ЛКП «Варшавське-407» жодних ремонтних робіт з обслуговування внутрішньо-будинкових мереж теплопостачання ним не виконувалося, великою групою споживачів прийнято рішення про те, що кошти повинні бути перераховані на їх спільний розрахунковий рахунок для подальшого використання на ремонти цих мереж.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 11 лютого 2021 року позов задоволено частково. Визнано, що в період з 01 січня 2004 року по 01 липня 2014 року ОСОБА_1 було здійснено переплату надмірно нараховану вартість наданих послуг з централізованого теплопостачання та приєднаного теплового навантаження на рахунок ЛКП «Варшавське-407» в сумі 526 грн. Стягнуто з ЛКП «Варшавське-407» на користь ОСОБА_1 526 грн переплати. Визнано, що в період з 01 липня 2014 року по 01 грудня 2018 року ОСОБА_1 було здійснено переплату надмірно нараховану вартість наданих послуг з централізованого теплопостачання та приєднаного теплового навантаження на рахунок ЛМКП «Львівтеплоенерго» в сумі 298,40 грн. Стягнуто з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 298,40 грн. Стягнуто з ЛКП «Варшавське-407» в дохід держави судовий збір в розмірі 526 грн. Стягнуто з ЛМКП «Львівтеплоенерго» в дохід держави судовий збір в розмірі 382 грн. В решті вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково. Стягнуто в рівних частках з ЛМКП «Львівтеплоенерго», ЛКП «Варшавське-407» на користь ОСОБА_1 витрати на залучення експерта та проведення експертизи в розмірі 50,10 грн. В решті вимог заяви відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 травня 2022 року (повний текст якої складено 23 травня 2022 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2021 року - без змін.

20 червня 2022 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 травня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його заяви про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) - 2 481 грн.

Предметом позову в цій справі є визнання загальної вартості сум переплати за надані послуги, зобов`язання вчинити дії, а також стягнення надмірно сплачених грошових коштів за комунальні послуги в розмірі 235 269,01 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 100 = 248 100).

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є винятком із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначення апеляційним судом в оскаржуваній постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову в цій справі та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 березня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Варшавське-407», Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Масарика-3», про визнання загальної вартості сум переплати за надані послуги та повернення її споживачам, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко