Справа № 452/2839/22
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

27.12.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Турка Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

21.11.2022 з Самбірського міськрайонного суду Львівської області до Турківського районного суду Львівської області надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

За результатами автоматизованого розподілу справи для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 22.11.2022 відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 повторно не прибула, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце проведення судового засідання на 12.12.2022 о 10.00 год. та 27.12.2022 о 10.00 год., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке вручено позивачці 03.12.2022, а також витягом з сайту Укрпошти щодо відстеження трекінг-номеру про вручення відправлення позивачці особисто. Заяви про розгляд справи без її участі не подала, поважних причин неприбуття не повідомила.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибув, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання. що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке вручено позивачці 02.12.2022, а також витягом з сайту Укрпошти щодо відстеження трекінг-номеру про вручення відправлення відповідачу особисто. Заяви про розгляд справи без його участі не подав, поважних причин неприбуття не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Водночас, оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання цими правами не допускається.

Як зазначено в ч.1, 3, ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За змістом п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомленний позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У контексті наведеного суд зазначає, що в розумінні ЦПК України позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Також, аналізуючи вказані вище норми права, суд вважає, що законодавець передбачив, що за умови двох поспіль неявок до суду позивача або його представника без поважних підстав як перший, так і другий раз, позовна заява залишається без розгляду.

Суд вжив заходів щодо повідомлення позивачки про призначені судові засідання у справі на 12.12.2022 о 10.00 год. та 27.12.2022 о 10.00 год., що підтверджується поштовими відправленнями Укрпошти, однак позивачка у судові засідання не з`явилася із невідомих суду причин та без надання заяви про розгляд справи за її відсутності.

Суд не може розцінювати неявки позивачки до судового засідання як поважні, оскільки незважаючи на її сповіщення про дату часу та проведення судового засідання жодних заяв, клопотань нею не заявлялось.

Більш того, інформація про дати судових засідань розміщується на офіційному сайті Судової влади, що дає додаткову можливість на ознайомлення із рухом справи та отримання інформації.

Отже, з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд дійшов висновку, що позивачка була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду даної справи, причини неявки у судове засідання не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

Також, позивачка не скористалася правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у разі, якщо неможливим або обтяжливим для неї є явка в судове засідання безпосередньо до суду.

Таким чином, позивачка до суду повторно не з`явилася, інтерес до розгляду даної справи за її позовом не проявляє, при цьому мала для цього достатній час, також як мала всі передбачені процесуальним законодавством можливості для добросовісного здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків.

Підстави для відкладення судового засідання, згідно статті ст. 223 ЦПК України також відсутні, оскільки неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав).

У цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача за процесуальним змістом є його конклюдентною дією, в якій виявлена його воля на залишення позову без розгляду, що є правовим наслідком свідомого нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні.

Таким чином законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який ставиться у ситуацію невизначеності від таких дій позивача.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеної у своїй постанові по справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року, згідно якої суд наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд також враховує строки, визначені законом для розгляду справи, враховує дію принципів диспозитивності, змагальності у цивільному судочинстві і рівності прав та обов`язків сторін, враховує, що судом вжиті всі передбачені ЦПК України способи для забезпечення прав позивача, і що такі заходи є достатніми для забезпечення прав позивача при умові добросовісного здійснення ним своїх прав та належного виконання процесуальних обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 257 та ч. 5 ст. 223 ЦПК України - приписи даних норм процесуального закону є імперативними, тому при наявності сукупності підстав, зазначених у цих нормах (належне повідомлення позивача, повторність неявки, не повідомлення про причини неявки, відсутність заяви про розгляд справи у відсутності позивача), суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Беручи до уваги, що належним чином повідомлена позивачка повторно не з`явилася в судове засідання, причин неявки не повідомила та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, тому позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Згідно ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ч.3 ст.257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно із положеннями пп.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки, суд залишив позовні вимоги позивачки без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивачки в судове засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за її відсутності, судові витрати позивачки по сплаті судового збору необхідно залишити за нею.

Керуючись п.3 ч.1 ст.257, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала суду складена та підписана 27.12.2022.

Суддя О.І. Кшик