Провадження № 22-ц/801/2198/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І.Е.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 рокуСправа № 127/13878/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/13878/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хейніса Олександра Григоровича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2022 року в частині розподілу судових витрат, ухвалене у складі судді Борисюк І.Е,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 90893 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» в розмірі 22 617, 50 гривень по договору № від 31.07.2019. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було відкрито виконавче провадження № 63952874. На думку позивача даний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з огляду на: 1) скасування п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014; 2) порушення ст.ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто умов безспірності заборгованості; 3) порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису. Викладені у позові обставини, на думку позивача, свідчать про незаконність вчиненого нотаріусом виконавчого напису.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогами про визнання виконавчого напису, вчиненого 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 90893, таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2022 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 90893, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» заборгованості за кредитним договором № від 31.07.2019 за період з 16.10.2019 по 12.10.2020 в сумі 21 717, 51 гривень.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 488, 60 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хейніс Олександр Григорович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, а в іншій частині залишити рішення суд першої інстанції без змін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу є незаконним та підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу припустився надмірного формалізму.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» заборгованості за кредитним договором № від 31.07.2019 за період з 16.10.2019 по 12.10.2020 в сумі 21 717, 51 гривень, зареєстрований в реєстрі за № 90893. (а.с. 15)

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 992, 40 гривень за подання позову, що підтверджується квитанцією № 9К85-Р394-4Р72-ТА2А від 30.06.2022, та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496, 20 гривень, що підтверджується квитанцією № Т3СА-КР6К-6М40-8Е6К від 30.06.2022. (а.с. 10, 31).

На підтвердження судових витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги б/н від 01.06.2022; додаткову угоду № 1 від 01.06.2022 до договору про надання правової допомоги від 01.06.2022; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 142/2022 від 01.06.2022. (а.с. 18-22)

Судом встановлено, що 01.06.2022 між ОСОБА_1 та адвокатами Хейнісом О.Г., Федик Ю.Ю. та Стягайлом О.П. було укладено договір про надання правової допомоги б /н, на підставі якого було видано ордер адвокатом Хейнісом О.Г. (а.с. 14, 18-20)

Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, Хейніс О.Г. є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН № 1406, виданого 25.05.2018.

Як вбачається із умов договору про надання правової допомоги б/н від 01.06.2022, сторони даного правочину досягли домовленості про те, що клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надані йому послуги у фіксованому розмірі, який, як і порядок його сплати, обумовлюється сторонами та визначається додатковою угодою (додатковими угодами ) до цього договору (п. 1.1., 2.3.1, 5.1. Договору).

Позивачем надано суду додаткову угоду № 1 від 01.06.2022 до договору про надання правової допомоги від 01.06.2022, укладену між адвокатом Хейнісом О.Г. та Притуляком О.В., якою обумовлено вищевказані умови.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких міркувань.

Аналіз змісту апеляційної скарги свідчить про оскарження судового рішення лише в частині вирішення питання про стягнення судових витрат, а тому в іншій частині оскаржуване рішення не є предметом перегляду апеляційним судом.

Отже, колегія суддів здійснює апеляційний перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2022 року лише в частині та межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами першою-третьою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У справі, що переглядається, позивачу професійну правничу допомогу надавав адвокат Хейніс О.Г. на підставі договору від 01.06.2022 року та додаткової угоди укладеної безпосередньо між позивачем та адвокатам Хейнісом О.Г.

Судом першої інстанції прийнято до уваги, що у разі встановлення сторонами договору про надання правової допомоги гонорару у фіксованому розмірі, надання детального опису робіт на виконання положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України, не є необхідним, оскільки розмір гонорару, в такому випадку, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником, а отже є визначеним.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судом першої інстанції звернуто увагу на те, що договір про надання правової допомоги б/н від 01.06.2022, невід`ємною частиною якого є додаткова угоду № 1 від 01.06.2022 (п. 6 додаткової угоди), укладений між ОСОБА_1 та трьома адвокатами - Хейнісом О.Г., Федик Ю.Ю. та Стягайлом О.П., в той час як додаткова угода лише між адвокатом Хейнісом О.Г. та Притуляком О.В.

Чинним законодавством не заборонено укладення договору про надання правничої допомоги із декількома адвокатами.

За приписами п. 4 ст. 1 і ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Порядок обчислення і сплати гонорару, а також підстави для зміни його розміру, є тими умовами, які обов`язково мають бути визначені в договорі про надання правової допомоги його сторонами.

З договору про надання правової допомоги б/н від 01.06.2022 вбачається, що перелік послуг є загальним (п. 1.1.), натомість детальний мав бути також визначений і узгоджений сторонами правочину шляхом оформлення додаткової угоди (п. 5.1.).

Враховуючи вищевикладене, сплата позивачем адвокату Хейнісу О.Г. 10 000, 00 гривень на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 01.06.2022, як то вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру № 142/2022 від 01.06.2022, свідчить, що такі витрати були понесені саме у даній справі.

Отже, суд прийшов до помилкового висновку, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів розміру витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 10 000 грн у відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, шляхом зміни оскаржуваного судового рішення у мотивувальній частині з викладенням їх у редакції цієї постанови та в резолютивній в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн із залишенням його без змін в іншій частині.

Згідно із частиною четвертою статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 375, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хейніса Олександра Григоровича задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2022 року в частині стягнення судових витрат змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень та судовий збір в сумі 1 488, 60 гривень

Рішення суду першої інстанції в іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: М.В. Матківська

В.В. Сопрун