ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1418/22
Провадження № 2-н/362/190/22
У Х В А Л А

27 червня 2022 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 грошові кошти (аліменти) на утримання 2-х дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 від його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно частини 1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Згідно п. 4, 5 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Наведене свідчить про те, що право на звернення до суду у порядку наказного провадження мають особи, якщо вони заявляють вимоги про стягнення аліментів у визначених ст. 161 ЦПК України розмірах саме на утримання дітей, тобто осіб, які не досягли 18-ти річного віку.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За приписами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В той час, як обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання виникає лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1 статті 199 СК України).

Системний аналіз норм Сімейного кодексу України вказує на відсутність імперативного обв`язку утримувати батьками повнолітніх дітей, що продовжують навчання.

Частиною третьою статті 199 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів одного з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання.

Крім цього, у відповідності до частини другої ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, заявлена заявником, повнолітнього сина боржника, вимога про стягнення з боржника аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, що продовжують навчання, вирішується в позовному порядку, а тому суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

У разі заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу відповідно до п. 3 ч. 1ст. 165 ЦПК України.

За таких обставин у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 161, 165, 166, 353, 354 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітнього сина, який продовжує навчання - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.М. Лебідь - Гавенко