Провадження № 22-ц/812/602/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2022 року м. Миколаїв

справа № 484/4718/21

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області, постановлену 10 лютого 2022 року під головуванням судді Кривенко О.В., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (далі- ТОВ «МЕК») звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, а також судові витрати.

Судовим наказом від 28 січня 2022 року, виданим Доманівським районним судом Миколаївської області, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «МЕК» заборгованість за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 1615 грн. 04 коп., та 227 грн 00 коп. судового збору.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 , діючи через представника адвоката Вовчанську Г.В., звернулася до суду із заявою про скасування наказу. У даній заяві ОСОБА_1 також просила стягнути з ТОВ «МЕК» на її користь відшкодування сплачених нею судових витрат в розмірі 434 грн 05 коп., з яких 300 грн витрати на професійну правничу допомогу, 124 грн 05 коп. судового збору та 10 грн вартість оплати банківських послуг.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2022 року скасовано судовий наказ, від 28.01.2022 року, виданий у справі №484/4718/21, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «МЕК» заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1615 грн. 04 коп., та сплачений судовий збір у сумі 227 грн. 00 коп. Стягнуто з ТОВ «МЕК» на користь ОСОБА_1 , відшкодування судового збору в розмірі 124 грн. 05 копійок. В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «МЕК» просить ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2022 року в частині стягнення з ТОВ «МЕК» на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат скасувати, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Зазначає, що стягнення на користь боржника зі стягувача судового збору за скасування судового наказу нормами процесуального права не передбачено, а компенсація судових витрат на користь заявника можлива лише у разі розгляду справи по суті. Окрім того вважає, що суд мав звернути увагу на підстави викладені боржником у заяві про скасування судового наказу, які є свідченням порушення споживачем положень чинного законодавства та неповідомленням постачальника про зміну власника об`єкта відповідно до приписів п. 4.27 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу в частині стягнення судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що такі витрати, які понесені боржником та підтверджені належними доказами повинні розподілятися на підставі статті 141 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до розділу ІІ ЦПК України наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Суть наказного провадження полягає у безспірності заявлених вимог та спрощеній процедурі судового провадження, спрямованої на ефективність судового розгляду.

В межах наказного провадження боржнику надано право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу (за вимогами про стягнення аліментів), у відповідності до статті 170 ЦПК України.

При подачі заяви про скасування судового наказу, боржник у відповідності до пункту 1 частини 5 статті 170 ЦПК України зобов`язаний додати до заяви документ, що підтверджує сплату ним судового збору.

Повноваження суду за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу вичерпно визначені статтею 171 ЦПК України, за змістом якої у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

У разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплачена за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина друга статті 164 ЦПК України).

Таким чином, можливість не повертати сплачений судовий збір у наказному проваджені визначена лише у випадку сплати такого стягувачем за заяву про видачу судового наказу, оскільки така зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

В свою чергу, у спірних правовідносинах вирішується питання про повернення боржнику сплаченого нею судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

В цьому контексті, колегія суддів враховує те, що скасування судового наказу за заявою боржника, не виключає виникнення між сторонами спору про право, який вирішується в позовному провадженні, однак таке, слідуючи принципу диспозитивності, залежить від волі стягувача, при цьому наказне провадження у справі є фактично завершене.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що судом задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та судовий наказ скасовано, судовий збір, сплачений за подання такої заяви мав бути стягнутий з ТОВ «МЕК» на користь ОСОБА_1 .

За такого аргументи стягувача в апеляційній скарзі про безпідставність застосування статті 141 ЦПК України до порядку розгляду справ в наказному провадженні, та можливість застосування цієї норми лише в справах позовного провадження, є помилковими.

На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали суду в частині розподілу судових витрат, про що просить апелянт.

Отже, ухвалу суду першої інстанції у відповідності до статті 375 ЦПК України слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382 ЦПК України, суд

ПО С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» залишити без задоволення, ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 24 червня 2022 року