Провадження № 2/679/27/2022
Справа № 679/718/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Нетішинський міський відділ державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства поліції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2021 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Огойко А.А., звернулася до суду з позовом в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. і зареєстрований в реєстрі за № 11603 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №НMN0GА від 30.04.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 04.08.2017 року, грошових коштів у сумі 115 896,66 доларів США, що за курсом 25,88 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2017 складає 2 999 405 гривень 56 копійок.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у сумі 8447 гривень 22 копійки та понесені судові витрати, документальне підтвердження розміру яких буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В обґрунтування позову зазначено, що 16.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 11603 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №НMN0GА від 30.04.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 04.08.2017 року, грошових коштів у сумі 115 896,66 доларів США, що за курсом 25,88 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2017 року складає 2 999 405 гривень 56 копійок, з урахуванням:

заборгованості за тілом кредиту у розмірі 30 410,41 доларів США;

заборгованості за відсотками у розмірі 36 908,91 доларів США;

заборгованості з комісії у розмірі 9 777,34 доларів США;

заборгованості з пені у розмірі 38 800,00 доларів США.

Стягнення здійснюється за період з 30.04.2008 року по 04.08.2017 року. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грнивень.

Загальна сума, що підлягає стягненню за вказаним написом становить 3001205,56 гривень.

09.11.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) із заявою від 28.10.2020 року №13 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису.

10.11.2020 року головним державним виконавцем Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Мельником А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63557076 з примусового виконання означеного виконавчого напису.

10.11.2020 року вказаним державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальній сумі мінімальних витрат - 158,15 гривень.

Також, 10.11.2020 року державним виконавцем винесені постанова про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 3301484,26 гривень та постанова про арешт майна боржника якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3301484,26 гривень.

03.12.2020 року державним виконавцем винесені дві постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, одну з яких спрямовано на виконання до ГУПФУ в Хмельницькій області, а іншу - до ТОВ «АТБ- МАРКЕТ». Цими постановами зобов`язано вказані юридичні особи здійснювати відрахування із доходів боржника ОСОБА_1 на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 3301341,86 гривень (з урахуванням боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження).

Разом з тим, позивачка зазначає, що означений виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. протиправно, без належних на те правових підстав, а вимоги АТ КБ «ПриватБанк» є неправомірними, оскільки приватний нотаріус грубо порушуючи норми порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, вчинив оспорюваний виконавчий напис на розрахунку заборгованості, який взагалі не передбачено умовами кредитного договору та який не являється його невід`ємною частиною, тобто вчинив напис на сторонньому документі, чим порушив процедуру вчинення виконавчого напису.

Крім того, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений.

Оскільки серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу розрахунок заборгованості не посвідчений нотаріально та взагалі не являється невід`ємною частиною кредитного договору, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зважаючи на те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, відповідно і стягнення заборгованості з позивачки за таким написом є протиправним, а тому в позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача безпідставно набуті відповідачем під час примусового виконання означеного напису кошти в сумі 8447,22 гривень.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюка Р.М. від 08.10.2021 року цивільну справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Огойко А.А. в судове засідання не з`явилися. 11.02.2022 року до суду надійшла заява представника позивачки ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки. Крім того в заяві представник зазначив, що у разі ухвалення судом рішення, просить призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства поліції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 16.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 11603, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №НMN0GА від 30.04.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 04.08.2017 року, грошових коштів у сумі 115 896,66 доларів США, що за курсом 25,88 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2017 року складає 2 999 405 гривень 56 копійок, з урахуванням:

заборгованості за тілом кредиту у розмірі 30 410,41 доларів США;

заборгованості за відсотками у розмірі 36 908,91 доларів США;

заборгованості з комісії у розмірі 9 777,34 доларів США;

заборгованості з пені у розмірі 38 800,00 доларів США.

Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису, його вчинено приватним нотаріусом на підставі пункту 19 частини першої статті 34, статей 87 - 91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

10.11.2020 року головним державним виконавцем Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мельником А.А. було відкрито виконавче провадження №563557076 з примусового виконання виконавчого напису №11603 виданого 16.11.2017 року.

10.11.2020 року вказаним державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальній сумі мінімальних витрат - 158,15 гривень.

Крім того, 10.11.2020 року державним виконавцем винесені постанова про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 3301484,26 гривень та постанова про арешт майна боржника, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3301484,26 гривень.

03.12.2020 року державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, одну з яких спрямовано на виконання до ГУПФУ в Хмельницькій області, а іншу - до ТОВ «АТБ- МАРКЕТ». Цими постановами зобов`язано вказані юридичні особи здійснювати відрахування із доходів боржника ОСОБА_1 на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 3301341,86 гривень (з урахуванням боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цими актами є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення оспорюваного напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Підпунктом 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з пунктом 1 Переліку, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

При цьому, пунктом 2 Переліку встановлено, що «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2 пункту 5 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій (підпункт 5.3 пункту 5 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Виходячи із системного аналізу викладених положень Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку, вбачається, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), який встановлює заборгованість, тобто на оригіналі кредитного договору.

Разом з тим, на примусовому виконанні Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виключно розрахунок заборгованості станом на 04.08.2017 року за договором № HMN0GA від 30.04.2008 року укладеним між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 та виконавчий напис, який повністю викладено на прикріпленому до цього розрахунку спеціальному бланку нотаріальних документів.

Таким чином, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в порушення викладених норм Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку документів № 1172 вчинив оспорюваний виконавчий напис на розрахунку заборгованості, який не передбачено умовами кредитного договору та який не являється його невід`ємною частиною, чим порушив процедуру вчинення виконавчого напису.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною, з моменту її прийняття, постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Відповідно до вимог частини одинадцятої статті 171 КАС України (в редакції, що діяла на час вчинення дій), резолютивні частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі 826/20084/14 опубліковано відповідачем - Кабінетом Міністрів України в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23 та від 24.11.2017 року № 92 відповідно.

З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису 16.11.2017 року, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений.

Оскільки серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу розрахунок заборгованості не посвідчений нотаріально та взагалі не являється невід`ємною частиною Кредитного договору, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таку правову позицію викладено і Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19).

Враховуючи вищевикладене, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. з огляду на надані йому відповідачем документи не мав належних і достатніх підстав кваліфікувати вимоги останнього і борг, для стягнення якого він просив вчинити виконавчий напис, безспірними. Така безспірність не була підтверджена належними документами відповідно до законодавства, натомість надані документи вказували на необхідність додаткового з`ясування підстав для нарахування боргу та його розміру. Нотаріус, маючи відповідне право, не діяв у передбачений законодавством спосіб для з`ясування відповідних обставин, хоча перед вчиненням виконавчого напису зобов`язаний був перевірити наявність підстав для цього, зокрема, з`ясувати чи є умови для такої дії зважаючи на зміст договору, вимоги законодавства. Банк і нотаріус не врахували, що стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису в даному випадку не може бути визнане належним способом захисту права, надає необгрунтовану перевагу кредитору і порушує права боржника. Отож, нотаріус не мав належних підстав для вчинення виконавчого напису за кредитним договором.

У постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17, постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №137/1666/1б-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18) та від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) та постанові Верховного Суду від 06.05.2020 року у справі № 320/7932/16-ц (провадження № 61-38989св18) викладено правовий висновок, відповідно до якого з урахуванням приписів статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів у сумі 8447 гривень 22 копійки суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч.1, 3 ст. 215 ЦК України вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За змістом ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина третя статті 1212 ЦК України).

Відповідно до розпорядженнь державного виконавця №63557076 від 25.01.2021 року на суму 2075,13 гривень, 10.02.2021 року на суму 1556,46 гривень, 17.02.2021 року на суму 472,51 гривень, 11.03.2021 року на суму 1724,10 гривень, 22.03.2021 року на суму 472,51 гривень, вказані грошові кошти перераховано на користь АТ КБ «ПриватБанк» в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №11603 виданого 16.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А.

Як вбачається з відповідей головного державного виконавця Мельника А. № 12760 від 19.04.2021 року та № 13571 від 11.05.2021 року на адвокатські запити Огойка А.А., за період з 01.03.2021 року по 19.04.2021 року та за період з 20.04.2021 року по 11.05.2021 року, в ході примусового виконання виконавчого провадження №63557076 з ОСОБА_1 (боржника) примусово стягнуто та перераховано на користь АТ КБ «ПриватБанк» (стягувача) 1674 гривні та 472,51 гривні відповідно.

Тобто, загальна сума коштів, яка була стягута з ОСОБА_1 в ході примусового виконання виконавчого напису №11603 виданого 16.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. складає 8447,22 гривень.

Оскільки виконавчий напис вчинений 16.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. і зареєстрований в реєстрі за №11603 визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому і стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за таким написом є протиправним, відтак кошти в сумі 8447,22 гривень підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачкою призверненні до суду з позовом судовий збір в розмірі 1816 гривень та витрати понесені на оплату судового збору за звернення до суду з заявою про забезпечення позову в сумі 454 гривень, а всього 2270 гривень.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Враховуючи, що представник позивачки заявив про те, що на час винесення рішення суду не може надати докази понесених судових витрат, тому суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Нетішинський міський відділ державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства поліції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем і зареєстрований в реєстрі за №11603 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» невиплачених в строк, відповідно до умов кредитного договору № НMN0GA від 30 квітня 2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 04 серпня 2017 року, грошових коштів у сумі 115896,66 доларів США, що за курсом 25,88 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04 серпня 2017 року складає 2 999 405,56 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 стягнуті за виконавчим написом від 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем і зареєстрований в реєстрі за №11603, кошти в сумі 8447,22 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на оплату судового збору за звернення до суду з позовом в розмірі 1816 гривень та витрати понесені на оплату судового збору за звернення до суду з заявою про забезпечення позову в сумі 454 гривень, а всього 2270 гривень

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати у даній справі на 08 годину 30 хвилин 01 березня 2022 року в залі судових засідань (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, просп. Незалежності, 12).

ОСОБА_1 протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати суду докази щодо розміру понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу завалієв Артем Анатолійович, місце знаходження: пров. Миру, 55, м.Чернігів, 14000;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Нетішинський міський відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), , юридична адреса: просп. Незалежності, 31, м. Нетішин, Шепетівський район, Хмельницька область, 30100.

Суддя Р.М. Стасюк