Справа № 710/1606/21 Провадження № 2/710/16/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сивоконя С.С.,

секретаря судового засідання Глущенко О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

24.11.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія» заборгованість по заробітній платі за період з 21.05.2018 по 28.11.2018 у розмірі 51 550,51 грн, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 4 460, грн 04 коп. Стягнути середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку розрахунку при звільненні за період з 29.11.2018 по 13.01.2019 з урахуванням розміру середнього заробітку 14 907,00 грн.

Аргументи сторін.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що з 07.06.2017 по 20.05.2018 він пеербував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Інвестиційна компанія», працював менеджером з постачання, без оформлення трудового договору. Починаючи з 21.05.2018 по 28.11.2018 позивач офіційно працював на згаданій посаді. У зв`язку з систематичною невиплатою заробітної плати позивач звільнився на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Відповідач не виплачував своєчасно заробітну плату, а також не провів остаточного розрахунку при звільненні. Управлінням Держпраці у Черкаській області було встановлено порушення ст.ст. 115-116 КЗпП України і ст. 24 Закону України «Про оплату праці» з боку ТОВ «Інвестиційна компанія».

Оскільки кошти не були виплачені, позивач змушений звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованої заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку, а також середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні.

Відповідачем був поданий відзив в якому просив позовні вимоги задовольнити частково. В обґрунтування зазначив, що позивач при обчисленні сум які підлягають стягненню як заборгованість із заробітної плати не врахував обов`язкових платежів і зборів, таких як: ПДФО та військовий збір. Тому загальна сума заборгованості із заробітної плати за період з 21.05.2018 по 28.11.2018, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку, має становити 42 825, 00 грн. Сума середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку має становити 14 057,00 грн. Загальна суму заборгованості складає 56 882,00 грн.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду від 29.11.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04.01.2022 було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Позивач до суду не з`явився подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача до суду не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно зі ч.1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно запису №38 від 21.05.2018 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.1998 ОСОБА_1 було прийнято на посаду менеджера з постачання до ТОВ «Інвестиційна компанія». Запис зроблено на підставі наказу №23-к від 18.05.2018. Згідно запису №39 від 28.11.2018 ОСОБА_1 було звільнено з роботи за згодою сторін за п.1 ст. 36 КЗпП України. Запис зроблено на підставі наказу №63-к від 28.11.2018 (а.с.4-10).

Відповідно до розрахункових листів за липень - серпень 2018 року, виданих ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 було нараховано 14 907,00 грн щомісяця, відповідно до окладу на посаді менеджера з постачання. (а.с. 11).

У листі Управління Держпраці у Черкаській області № Д-645/14-01/4961 від 30.08.2019 про розгляд звернення зазначено, що у травні 2019 року інспектором праці Управління проведено інспекційне відвідування ТОВ «Інвестиційна компанія», у ході якого виявлено, що адміністрацією товариства виплата заробітної плати та остаточного розрахунку працівникам при звільненні, проводиться з порушенням строків встановлених вимогами ст. 115,116 Кодексу законів про працю України, ст. 24 Закону Країни «Про оплату праці». За результатами інспектування вжиті заходи впливу в межах повноважень. (а.с.12).

Згідно інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-7 від 16.11.2021, яка сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, фактична сума заробітку доходу яка була нарахована страхувальником, код (32741920), ОСОБА_1 за 2018 рік становить 83508,31 грн.(а.с.19-21).

Відповідно до ордера серія ВІ № 1080136 від 28.01.2022 ОСОБА_2 представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія» у Шполянському районному суді Черкаської області (а.с.49 зворот).

Відповідно до розрахункового листка за травень 2018 року виданого ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 нараховано 5000,00 грн, борг за підприємством на кінець місяця - 4 025,36 грн. (а.с.56).

Відповідно до розрахункового листка за червень 2018 року виданого ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 нараховано 12423,00 грн, борг за підприємством на кінець місяця 10 000,51 грн. (а.с.56 зворот).

Відповідно до розрахункового листка за липень 2018 року виданого ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 нараховано 14907,00 грн, борг за підприємством на кінець місяця 22000,64 грн. (а.с.57 ).

Відповідно до розрахункового листка за серпень 2018 року виданого ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 нараховано 14907,00 грн, борг за підприємством на кінець місяця 24 000,26 грн. (а.с.57 зворот).

Відповідно до розрахункового листка за вересень 2018 року виданого ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 нараховано 3726,75 грн, борг за підприємством на кінець місяця 27 000,29 грн. (а.с.58).

Відповідно до розрахункового листка за жовтень 2018 року виданого ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 нараховано 14907,00 грн, борг за підприємством на кінець місяця 39 000,42 грн. (а.с.58 зворот).

Відповідно до розрахункового листка за листопад 2018 року виданого ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 нараховано 17 637,11 грн, борг за підприємством на кінець місяця 53 198,29 грн. (а.с.59).

Відповідно до Довідки про нарахування та виплату зарплати за період з 01.05.2018 по 31.12.2018 виданої ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 борг за підприємством перед ОСОБА_1 становить 53 198,29 грн до видачі на руки 42 824,62 грн. (а.с.60).

Відповідно до Довідки про середню заробітну плату за період з червня 2018 по листопад 2018 виданої ТОВ «Інвестиційна компанія», ОСОБА_1 , середньоденна заробітна плата становить 415,77 грн. Розмір компенсації за період з 29.11.2018 по 13.01.2019 становить 17 462,00 грн (а.с.61 -62 ).

Відповідно до експрес накладної № 669 від 09.02.2022 ОСОБА_2 здійснила відправлення на адресу ОСОБА_1 , документи з оголошеною цінністю. (а.с.63).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно зі ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно зі ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Згідно зі ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Судом встановлено, що позивач був прийнятий на роботу 21.05.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія», що підтверджується записом №38 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення 01.06.1998. Запис зроблено на підставі Наказу №23 - к від 18.05.2018. Згідно запису №39 від 28.11.2018 позивача було звільнено з роботи за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Запис зроблено на підставі наказу №63-к від 28.11.2018 (а.с.4-10).

Розмір заборгованої заробітної плати позивача за період з 01.05.2018 по 31.12.2018 року складає 53198,29 грн, що підтверджується розрахунковими листами виданими ТОВ «Інвестиційна компанія» (а.с.56-59). Саме ця сума заборгованості із заробітної плати визнається відповідачем у своєму відзиві на позов. Сума доходу позивача за 2018 рік в розмірі 83508,31 грн, без урахування відрахувань військового збору та ПДФО, підтверджується інформацією з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-7 (а.с.19-21). Факт порушення трудового законодавства в частині остаточного розрахунку працівників при звільненні, у ТОВ «Інвестиційна компанія», був встановлений Управлінням Держпраці у Черкаській області під час інспекційного відвідування у 2019 році . (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до п. 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати затвердженої Наказом Держкомстату України 13.01.2004 №5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року, до фонду додаткової заробітної плати належить в тому числі і суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток.

Відповідач визнав наявність невиплаченої компенсації за невикористану відпустку у сумі 4085,29 грн. Цей розмір компенсації підтверджується розрахунковим листом за 2018 рік (а.с.59). Зазначена сума включена до загальної суми боргу відповідача перед позивачем в розмірі 53 198,29 грн. Загально суми боргу із заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку визначена відповідачем в розмірі 53 198,29 грн, з якою було утримано податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, що підтверджується наявними розрахунковими листами (а.с.56-59).

В той же час суд критично оцінює довідку про нарахування та виплату заробітної плати від за період з 01.05.2018 по 31.12.2018, відповідно до якої позивачу має бути виплачена заборгованість із заробітної плати в розмірі 42 824,62 з урахуванням податків, оскільки ця довідка суперечить розрахунковим листам за 2018 рік, які надані відповідачем.

Відповідач фактично визнав суму заборгованості по невиплаченій заробітній платі в розмірі 53 198,29 грн. Позивач у своєму запереченні на відзив підтвердив розмір заборгованості відповідача по заробітній платі в сумі 53 198,29 грн.

Згідно зі ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд розцінює заперечення позивача на відзив, як заяву по суті справі, у розумінні ст. 174 ЦПК України, та сприймає заперечення позивача, як відповідь на відзив. Не зважаючи не той факт, що позивач не надав підтвердження надсилання відповіді на відзив відповідачу, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визначеної суми заборгованості із заробітної плати в розмірі 53 198,29 грн.

Відповідно до п. 164.6 ст. 164 ПК України, під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Згідно п.167.1. ст. 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно п. 16 1 підрозділу 10 Інші перехідні положення, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до п.168.1.1. ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно зі п.171.1. ст. 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.12.2021 року зробила правовий висновок про те, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.

Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19.

Загальна сума нарахованої заробітної плати позивачу за 2018 рік, без урахування утриманих податків становить 83 508,31 грн. Відповідач щомісячно здійснював утримання податків із заробітної плати позивача, що підтверджується розрахунковими листами за 2018 рік. Залишок не виплаченої суми боргу із заробітної плати позивачу з урахування вже здійснених утримань по сплаті податку з доходу фізичних осіб та військового збору складає 53 198,29 грн.

Тому суд вважає за доцільне задовольнити позов в цій частині на суму, яка була визнана відповідачем, тобто у розмірі 53 198,29 грн.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про оплату праці» суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вказано в ч. 6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Правила визначення середнього заробітку працівника передбачені Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Позивач просить стягнути з відповідача 14 907,00 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні починаючи з 29.11.2018 по 13.01.2019.

З цього приводу суд зазначає, що згідно зі ст.27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Правила визначення середнього заробітку працівника передбачені Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п.5 розділу IV зазначеного порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 даного розділу передбачається, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати затвердженої Наказом Держкомстату України 13.01.2004 №5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року, до фонду заробітної плати належить: фонд основної заробітної плати, фонд додаткової заробітної плати, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30.01.2019.

Відповідно до ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно зі ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки відповідач визнав суму виплати середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 14 057,00 грн, а позивач погодився із розміром цієї суми, суд задовольняє вимогу позивача в частині стягнення в відповідача суми середнього заробітку в розмірі 14057,00 грн. Вказана сума визначена без урахування податків і зборів.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються.

Проте за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід сплачувати судовий збір.

Згідно зі ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання заяви у справах позовного провадження сплачується судовий збір фізичними особами у розмір 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021рік», у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений: на 1 січня 2021 року 2270,00 гривні. Тобто, мінімальний розмір судового збору за подання заяви у справах позовного провадження має становити 2270,00 *0,4 = 908,00 гривень.

За позовні вимоги про стягнення заборгованості по заборгованості по заробітній платі та компенсації за не використану відпустку, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 .ч1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908,0 грн за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку. Оскільки ця вимога була задоволена, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в 908,00 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі вище викладено, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 47, 94, 116, 233, КЗпП України, ст.ст.1, 5, 24, 27 Закону України «Про оплату праці», ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 4,5 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 12, 13, 60, 76-81, 89,141, 263-265, 274-279, ч.1 ст. 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія», , юридична адреса: вул. Васильківська, буд. 3, с. Іскрене, Звенигородський район, Черкаська область, інші відомості про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубове, м. Шахтарськ, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_2 виданий 22.10.2020, орган, що видав, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду не відомі, заборговану заробітну плату за період з 21.05.2018 по 28.11.2018 в сумі 53 198,29 ( п`ятдесят три тисячі сто дев`яносто вісім гривень 29 копійок), яка включає в себе заборговану заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, без утримання із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія», , юридична адреса: вул. Васильківська, буд. 3, с. Іскрене, Звенигородський район, Черкаська область, інші відомості про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубове, м. Шахтарськ, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_2 виданий 22.10.2020, орган, що видав, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду не відомі, середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.11.2018 по 13.01.2019 в розмірі 14 057,00 грн (чотирнадцять тисяч п`ятдесят сім гривень 00 копійок), з утримання із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

Рішення в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, допустити до негайного виконання, в іншій частині рішення підлягає виконанню після набрання ним законної сили.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія», , юридична адреса: вул. Васильківська, буд. 3, с. Іскрене, Звенигородський район, Черкаська область, інші відомості про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубове, м. Шахтарськ, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_2 виданий 22.10.2020, орган, що видав, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду не відомі, судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна Компанія», , юридична адреса: вул. Васильківська, буд. 3, с. Іскрене, Звенигородський район, Черкаська область, інші відомості про особу суду не відомі, на користь держави, судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за такими реквізитами: за такими реквізитами: (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя С.С. Сивокінь