Справа № 583/1472/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 заяву представника боржника ОСОБА_2 адвоката Ганга Дмитра Григоровича про розподіл судових витрат у справі за скаргою ОСОБА_1 , орган, дії якого оскаржуються: Охтирський відділ державної виконавчої служби в Охтирському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), боржник: ОСОБА_2 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2022 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 , орган, дії якого оскаржуються: Охтирський відділ державної виконавчої служби в Охтирському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), боржник: ОСОБА_2 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Представником боржника адвокатом Ганга Д.Г. 08.12.2022 заявлено про те, що додаткові докази на підтвердження понесених судових витрат стороною боржника будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

13.12.2022 представник боржника звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат, в якій просить прийняти додаткове рішення, яким стягнути з позивача (стягувача) на користь відповідача (боржника) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2250 грн, мотивуючи тим, що у зв`язку із відмовою у задоволенні скарги, боржник має право на розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла через цей спір.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надані договір про правову допомогу №25/08/2022-1 від 25.08.2022, акт приймання-передачі наданих послуг №2 до договору по правову допомогу №25/08/2022-1 від 25.08.2022.

16.12.2022 від заявника - стягувача надійшли заперечення на заяву, в яких зазначено, що вважає вимоги боржника щодо стягнення з нього судових витрат безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню, оскільки він оскаржував дії/бездіяльність саме державного органу виконавчої служби, дії боржника не оскаржувались. Просив відмовити у задоволенні заяви.

Заявник в судовому засіданні заперечив проти ухвалення додаткового рішення з підстав, наведених у запереченні.

Від представника боржника надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі боржника, що, відповідно до положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, проаналізував матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно приписів ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що на стадії здійснення судового контролю за виконанням судових рішень сторонами є: заявник - сторона виконавчого провадження (згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» - стягувач чи боржник) та державний виконавець, інша посадова особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець.

Таким чином, в залежності від результату розгляду скарги її задоволення чи відмови у задоволенні, розподіл понесених судових витрат здійснюється з урахуванням загальних законодавчих положень, які регулюють питання відшкодування судових витрат, між сторонами, якими в цьому випадку є заявник (стягувач або боржник) та виконавець (державний виконавець, інша посадова особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець).

Під час розгляду скарги в порядку судового контролю за виконанням судового рішення предметом судового розгляду є рішення, дії чи бездіяльність виконавця під час виконання судового рішення, при цьому судом не оцінюється правомірність чи неправомірність дій іншої сторони виконавчого провадження під час виконання судового рішення, отже, не вирішується будь-який спір між стороною виконавчого провадження -заявником та іншою стороною виконавчого провадження.

Участь іншої сторони виконавчого провадження, яка не є стороною під час розгляду скарги на стадії здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, є її правом, а не обов`язком, та пов`язана з забезпеченням дотримання основних засад цивільного судочинства.

За таких обставин, правові підстави для покладення на заявника, якому відмовлено у задоволенні скарги, витрат на правову допомогу, понесених іншою стороною виконавчого провадження, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 60, 83, 133, 137, 141, 246, 264, 265, 270, 452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_2 адвоката Ганга Дмитра Григоровича про розподіл судових витрат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складений 30 грудня 2022 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко