Справа № 464/2908/22
пр.№ 2/464/1178/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Палига О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

в с т а н о в и в :

адвокат Титаренко Євгенія Борисівна діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 6000 грн. на кожну дитину, але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 9000 грн. щомісячно; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 10450 грн. та 900 доларів США разово; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2060 грн. разово.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що під час перебування позивача та відповідача у шлюбі, у них народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після початку військових дій та агресії росії відповідач разом з дітьми виїхав за кордон. Діти побули з батьком у Німеччині кілька днів, відмовились залишатись та повернулись додому. Відповідач в Україну не повернувся. З моменту виїзду за кордон до моменту подання позову відповідач не бере жодної участі у вихованні дітей та участі в їхньому житті, спілкується лише з молодшим сином. Позивачу самій важко утримувати трьох дітей шкільного віку. Відповідач працює сантехніком ТОВ «Вітосервіс», а також має приватні замовлення та отримує додатковий неофіційний дохід. Інших дітей на утриманні відповідач немає. Зазначає, що двоє молодших синів відвідують секцію футболу. Позивач оплачує вартість секцій та регулярно купляє дітям футбольну форму. Вартість секції футболу на квартал становить 700 грн. на одну дитину. Старший син відвідує спортзал, де займається фітнесом, вартість абонементу коштує 600 грн. на місяць. Окрім того, для нього придбавались спортивні кросівки вартістю 2500 грн. Для трьох синів позивачем придбавались три спортивні костюми вартістю 2000 грн. Старший син ОСОБА_3 готується до здачі ЗНО та відвідує додаткові заняття репетиторів з української мови та літератури (двічі на тиждень по 250 грн.), математики (двічі на тиждень по 250 грн.), біології (тричі на тиждень по 250 грн.). Всього витрати на додаткові заняття в репетитора для старшого сина становлять 1750 грн. на тиждень. Окрім цього, дітей необхідно забезпечити канцтоварами, орієнтовна вартість яких становить 3000 грн. на всіх. ОСОБА_4 має потребу у лікуванні зубів, про що відповідачу відомо. Вартість лікування становить 10400 грн. та 900 доларів США. Також ОСОБА_3 має знижений зір, та потребує окулярної та контактної корекції. Позивачем оплачено огляд в спеціаліста, підбір та купівлю контактних та оптичних лінз, а також оправи для них вартістю 2060 грн. Відтак просить позов задоволити.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 25.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

09.09.2022 від представника відповідача адвоката Ліпкевича І.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, зазначає, що протягом спільного проживання подружжя вело спільний побут, чоловік забезпечував та забезпечує по сьогоднішній час сім`ю коштами та всім необхідним, оплачував комунальні послуги, жодних претензій до відповідача з боку позивача на протязі 18 років не було. Оскільки високооплачуваної роботи в період війни у м.Львові для відповідача не було, він справді у квітні 2022 року залишив територію України з метою заробити кошти, які він мав намір витратити та витрачав на утримання дітей та дружини. Зазначає, що відповідач надсилав на платіжні реквізити ОСОБА_1 , зокрема 29.05.2022 - 5000 грн., 06.06.2022 5000 грн., 14.07.2022 6000 грн. Жодного належного та допустимого доказу того, що позивач витратила 1400 грн на секцію, 600 грн. на фітнес, 2500 грн. на кросівки, 2000 грн. на три спортивні костюми та інші витрати позивачем не подано. Не можуть бути доказом вартості лікування зубів надруковані суми на форматі листка А4. Суми які нібито несе позивач на утримання дітей є надуманими та не підтверджені належними та допустимими доказами. Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 надуманими та такими, які ґрунтуються виключно на припущеннях.

30.09.2022 представник позивача подала відповідь на відзив у якому зазначила, що з моменту виїзду відповідача за кордон, останній перестав брати фінансову участь в утриманні дітей. Просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 13.10.2022 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

В судовому засіданні 08.12.2022 представник позивача позов підтримала, просила задоволити. Зазначила, що стан здоров`я позивача є задовільним, діти також здорові. Позивач працює медичною сестрою, однак розміру її доходу вона не знає. Відповідач є працевлаштований, отримує дохід близько 20000 грн., його стан здоров`я є задовільним. Додала, що відповідач перераховував позивачу протягом квітня-жовтня 2022 року 2-3 рази кошти по 5000-6000 грн. Крім того, зазначила, що згідно виписок з банківських рахунків у відповідача за 22 місяці є прихід у розмірі 260887 грн, та витрати 300627 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.12.2022 зазначив, що відповідач не ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню дітей. Разом з тим позов визнає частково, згідний сплачувати на утримання дітей аліменти у розмірі 8232 грн. У стягненні додаткових витрат просить відмовити, оскільки позивачем не подано жодних доказів понесення таких витрат. Сторони не узгоджували встановлення синові брекетів. Додав, що з моменту звернення з даним позовом, відповідач перерахував позивачу 21000 грн. Крім того, повідомив, що стан здоров`я відповідача є задовільним, на даний час він перебуває за кордоном, де працює та отримує середньомісячний дохід 500-600 Євро, інших доходів немає, інших дітей на утриманні немає.

У судове засідання 15.12.2022 ні сторони, ні їх представники не з`явилися. 13.12.2022 від представника відповідача надійшла заява у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності відповідача.

15.12.2022 від представника позивача надійшла заява у якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить задоволити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживають з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно із ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З приписів зазначених правових норм вбачається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку із вищевикладеним, суд враховує матеріальне становище дітей, яких утримує та доглядає позивач, яка працює, матеріальне становище відповідача, який працює (згідно листа ГУ ДПС у Львівській області протягом 2021 року отримував заробітну плату близько 6200 грн. щомісяця) та отримує дохід, а саме 500-600 Євро, про що зазначив представник позивача у судовому засіданні, стан здоров`я дітей та стан здоров`я відповідача. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалися обома батьками, а також вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Таким чином, законодавцем визначено, що прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відтак, враховуючи однозначну необхідність у витратах на дітей, виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності (ч.9 ст.7 СК України), відсутності доказів фінансової спроможності відповідача сплачувати аліменти в розмірі у якому просить позивач, з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 липня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір відповідатиме інтересам дітей, буде необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку і не порушуватиме права кожної із сторін.

Суд критично оцінює подану представником позивача таблицю-розрахунок місячного харчування на трьох дітей, оскільки представник позивача не є фахівцем, який може визначити норми фізіологічних потреб людини в основних харчових речовинах і енергії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що законодавцем закладено у прожитковий мінімум для дітей відповідного віку витрати на харчування.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Верховний Суд у постанові від 21.02.2019 (справа №127/16614/15-ц) зауважив, що положення статті 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Так, позивач просить стягнути разово з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2060 грн., які обґрунтовує тим, що їхній з відповідачем спільний син ОСОБА_3 має знижений зір, та потребує окулярної та контактної корекції, відтак нею оплачено огляд спеціаліста та купівлю контактних та оптичних лінз, а також оправи для них вартістю 2060 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: міопія слабкого ступеня обох очей, що підтверджується консультативним висновком від 02.07.2022. Крім того, згідно даного висновку ОСОБА_3 рекомендовано: окулярна і контактна корекція, вітаміни окювайт лютеїн форте, апаратне лікування OU.

Як вбачається з чеку №49615, позивачем цього ж дня придбано лінзи контактні та оправу для окулярів загальною вартістю 2060 грн.

Відтак, зважаючи на викладене, а також те, що батьки несуть додаткові витрати рівними частинами, стан здоров`я ОСОБА_3 , об`єктивну необхідність у його лікуванні, загальний розмір додаткових витрат, який становить 2060 грн., а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , у розмірі 1030 грн.

Крім того, позивач як на підставу заявлених вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в розмірі 9000 грн. щомісячно, покликається на те, що дітям потрібне оздоровлення, відвідування різноманітних гуртків, що зумовлює на її думку додаткові витрати.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На переконання суду покликання позивача на обставини, що дітям необхідне оздоровлення, відвідування різноманітних гуртків, жодним чином не можна віднести до витрат, що викликані особливими обставинами (розвиток здібності дітей, їх хворобою, каліцтвом, тощо), у розумінні ст.185 СК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що вказані витрати на дітей є додатковими та підлягають стягненню з відповідача, як батька дітей, та такі не зумовлені, зокрема, розвитком здібностей дітей. А тому, у задоволенні вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 9000 грн. щомісячно слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення разово з ОСОБА_2 на її користь додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 , в розмірі 10450 грн. та 900 доларів США, які обґрунтовані необхідністю лікування зубів ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Так, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Разом з тим, позивачем не надано суду медичного висновку, який би підтверджував необхідність лікування дитини та програму такого лікування. Тобто не доведено необхідності таких додаткових витрат та їхнього розміру, відтак вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 не підлягають до задоволення. Надані позивачем план лікування ФОП ОСОБА_6 , фотознімки та аркуш паперу А4 на якому зазначено «Прайс» (без жодних реквізитів фізичної чи юридичної особи) зазначеного висновку не спростовують та не можуть бути підставою для задоволення позову у цій частині.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн судового збору.

На підставі статей 141, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 141, 247, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 липня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1030 грн.

В задоволенні решти вимог позову щодо стягнення з відповідача додаткових витрат відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 992,40 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено та проголошено 15 грудня 2022 року.

Головуючий Борачок М.В.