Справа № 299/3482/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Джуги С.Д., Фазикош Г.В.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу Стойка Світлани Миколаївни та ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року, головуючий суддя Левко Т.Ю., у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка Світлани Миколаївни та ОСОБА_3 про визнання безпідставним свідоцтва про право власності на 1/4 частку квартири,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів - приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойки С.М. і ОСОБА_3 та просить визнати частково недійсним та безпідставним свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 08.10.2015 року приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу Стойка С.М., в частині 1/4 частки квартири. Позивач мотивує позов тим, що приватний нотаріус Стойка С.М. видала свідоцтво про право власності на 1/2 частину квартири безпідставно, без документально підтвердженого обгрунтовання переходу ОСОБА_3 права власності на спадкову 1/4 частину квартири, спадкодавцем якої був ОСОБА_5 , який в Акті про проведені електронні торги 05.08.2015 року (як в підставі для переходу права власності на квартиру до ОСОБА_3 ) боржником не значиться. Вважає, що незаконні дії приватного нотаріус призвели до протиправного позбавлення його, як спадкоємця після смерті ОСОБА_6 , права власності на 1/4 частку квартири.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року позов задоволено.

Визнано частково недійсним та безпідставним свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 08.10.2015 року приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу Стойка Світланою Миколаївною, в частині 1/4 частки квартири.

Стягнуто з приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойки Світлани Миколаївни та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 грн. у рівних частинах з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , який діє в інтересах приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу Стойка С.М., подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема зазначають, що позивачем обраний невірний спосіб захисту.

Також на рішення суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Від представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та надав пояснення по справі.

Інші учасники процесу в черговий раз в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи були повідомленні належним чином.

Вказане свідчить про умисне і свідоме небажання брати участь в судовому розгляді справи і затягуванні процесу.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 05 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України "- Філія - Виноградівське відділення та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 383 згідно з яким банк надав ОСОБА_7 суму кредиту у розмірі 100 000 (сто тисяч ) грн.

В забезпечення виконання ОСОБА_7 взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми боргу за кредитним договором між банком та відповідачами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір.

Згідно п.1.2. Іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трьохкімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана квартира належала на підставі Свідоцтва про право власності по ј частці: дружині - ОСОБА_6 , її чоловіку- ОСОБА_5 , дочці - ОСОБА_10 , синові - ОСОБА_4 .

Один із співвласників ОСОБА_5 помер, а спадкоємцем виступає його жінка, ОСОБА_6 , яка успадкувала майно після померлого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно виданого свідоцтва про право спадщину за законом від 07.04.2012 року. Однак, право власності на 1/4 частку квартиру після отримання свідоцтва в реєстрі не зареєструвала.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості за рахунок іпотечного майна.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05. 04.2011 року, - позовні вимоги задоволено повністю. На виконання даного рішення суду одержано виконавчі листи про стягнення боргу.

Виноградівська державна виконавча служба здійснювала виконання судового рішення по виконавчому листу №2-209/11 виданого Виноградівським районним судом 25.05.2011 року про стягнення на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість у сумі 146187,34 грн. та судових витрат.

Предмет іпотеки було реалізовано у ході виконання вищевказаного рішення суду шляхом проведення електронних торгів. Згідно Протоколу №106740 проведення електронних торгів від 05.08.2015 року - торги відбулися, предмет іпотеки реалізовано за ціною 258 689,34 грн.

Акт про проведені електронні торги складено старшим державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ 09.09.2015 року.

В Акті про проведені електронні торги від 09.09.2015 року зазначено, що проведено електронні торги з продажу житлової трикімнатної квартири заг. площею 72,4 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності виданої Виноградівською міською радою, згідно рішення Виноградівської міської ради від 16.12.2003 року за №900, реєстрований № 1616 та зареєстрованого Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації в книзі 7 номер запису 1543, реєстраційний номер об`єкта в реєстрі прав власності на нерухоме майно 4255481.

02.10.2015 року після проведення електронних торгів ОСОБА_6 зареєструвала в Державному реєстрі речових на нерухоме майно, індексний номер 45019000, реєстраційний номер нерухомого майна 12 право власності на 1/4 (одну четверту) частину на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 (предмет іпотеки) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 07.04.2012 року Виноградівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 89402.

Разом з тим, приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу Стойка С.М.08.10.2015 року видала ОСОБА_3 свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності (про придбання торгів) на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна РПВНМ до 2013 року :4255481.

Відповідач прийняла окремо рішення про реєстрацію ѕ частки квартири та окремо рішення про реєстрацію 1/4 частки квартири:

3/4 частки квартири зареєстровано згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 08.10.2015 року, індексний номер 45331935, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12 (виникнення права власності у ОСОБА_11 , оскільки в Державному реєстрі речових прав відсутньою була інформація стосовно колишніх власників квартири, вносити таку інформацію самостійно нотаріус вносити права не мала, адже така інформація вноситься на підставі заяви власника, а з такими заявами власники не зверталися право власності на частки квартири було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно БТІ 21.12.2003 року).

1/4 частки квартири зареєстровано згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 08.10.2015 року, індексний номер 45342594, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12 (перехід права власності до ОСОБА_3 , оскільки 02.10.2015 року ОСОБА_6 зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/4 (одну четверту) частину на квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 07.04.2012 року Виноградівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 89402).

Реалізація предмета іпотеки на електронних торгах від 05.08.2015 року відбулася повністю, а не 3/4 частини, оскільки в протоколі проведення електронних торгів не вказано, що реалізації підлягала частина предмета іпотеки, навпаки, вказано без зазначення відповідних частин та їх власників.

Отже, дії приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу Стойка Світлани Миколаївни щодо перереєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на спадкове майно, ј частку квартири, право власності на яку виникло після проведення прилюдних торгів, з фізичної особи - ОСОБА_6 , на фізичну особу - ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12 були законними.

А тому підстави для скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вланості 08.10.2015 року гр. ОСОБА_3 , індексний номер 4531935, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства ї України від 22,02.2012 №296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу держаної виконавчої служби.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час спірних правовідносин), нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: - видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів).

Відповідно до ч. 4 ст.72 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час спірних правовідносин), свідоцтва про придбання нерухомого майна видаються на підставі акта про придбання нерухомого майна або реалізацію предмета іпотеки.

Тобто, акт про проведення електронних торгів є первинним документом, на підставі якого приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу Стойка СМ. здійснила державну реєстрацію права власності на квартиру за відповідачем ОСОБА_3 , який на сьогоднішній день є дійсним, оскільки позивач вказаний Акт не оскаржував.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - складання прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складанн за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203,205 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5.

Також слід зазначити, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем по вказаній справі, оскільки ніяких договірних чи зобов`язальних правовідносини, правовідносин з відшкодування шкоди між ним та позивачем ОСОБА_4 ніколи не було. Позовна заява не відповідає вимогам п.4 ч.3 ст.175 ЦПК в частині визначення позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, передбаченого законом або договором, а також не містить позовних вимог щодо відповідача по справі ОСОБА_3 .

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , яку він придбав на прилюдних електронних торгах, що відбулись 05.08.2015 за участю шести учасників та організаторів торгів: Відділ ДВС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області та ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» про що складений 09.09.2015 Акт про проведені електронні торги, який є первинним (законним та чинним) документом, що став підставою для реєстрації права власності на квартиру за мною, ОСОБА_3 переможцем електронних торгів.

Позивач ОСОБА_4 був власником лише ј частки квартири АДРЕСА_1 , яка була передана в іпотеку для забезпечення виконання умов кредитного договору за яким позивач в межах своєї частки виступив майновим поручителем перед банком. Після звернення стягнення на предмет іпотеки (квартиру) за рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі №2-209/11 та реалізації на прилюдних електронних торгах предмета іпотеки, позивач ОСОБА_4 в силу п.8 ч.1 ст.346 ЦК України припинив своє право власності на ј частку квартири, оскільки звернення стягнення на майно (квартиру) відбулося в цілому, а не частково. Так саме, припинили своє право власності на ј частку квартири ОСОБА_10 та на 2/4 частки квартири ОСОБА_9 , оскільки після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 - четвертого майнового поручителя за договором іпотеки від 14.12.2006 вона успадкувала ј частку квартири, яка належала йому.

За твердженнями позивача, його мати ОСОБА_6 стала власником оспорюваної ј частини квартири лише 02 жовтня 2015 року, тобто після проведення електронних торгів. Проте, це твердження є хибним, адже 02 жовтня 2015 року є датою формування витягу, а не датою набуття права власності, яке виникло на підстав свідоцтва про на спадщину за реєстраційним номером 894 від 07 квітня 2012 року, виданого Виноградівською державною нотаріальною конторою.

Твердження позивача, що ј квартири, яка належала спадкодавцю, ОСОБА_5 , не продавалася на електронних торгах, а його спадкоємець, ОСОБА_6 , набула права власності на спадкове майно 02.10.2015, після проведення електронних торгів 05.08.2015, не відповідають дійсності. На прилюдних електронних торгах, згідно протоколу проведення електронних торгів №106740 продавалась житлова трикімнатна квартира загальною площею 72,4 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто квартира реалізовувалась продавцем в цілому, а не частками. ј частка зазначеної квартири ОСОБА_5 - четвертого майнового поручителя за договором іпотеки від 14.12.2006 (спадкодавця ОСОБА_6 ) належала спадкоємцям з моменту відкриття спадщини.

З огляду на вказане, на час проведення торгів ОСОБА_6 володіла 2/4 частками квартири, а тому електронні торги та реєстрація права власності на нерухоме майно пройшли у відповідності до чинного законодавства.

Твердження позивача ОСОБА_4 щодо форми Акту про проведені електронні торги та Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 6611 не відповідає правовій формі, передбаченій пункту 3 глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Мінюсту №296/5 від 22.02.2011 року (в ред. станом на дату прилюдних торгів та видачі нотаріусом свідоцтва про право власності) не відповідає дійсності, жодним чином не обґрунтовано та не досліджено судом під час розгляду справи.

Спадкодавцем позивача ОСОБА_6 після отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом щодо державної реєстрації, відповідно до ст.1299 ЦК України права власності на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини у 2012 році, знаючи що відбулось стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, вона здійснює таку реєстрацію 02.10.2015 вже після проведення електронних торгів.

Такі дії спадкодавця позивача ОСОБА_4 в кінцевому результаті призвели до того, що приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу Стойка С.М. прийняла рішення про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на ѕ частки квартири та на ј частки квартири, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №6611 від 08.10.2015 року не в результаті якихось неправомірних чи упереджених дій, а в результаті логарифмічних дій Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також заслуговує на увагу суду той факт, що позивачем не надано суду першої інстанції доказів та відомостей на підтвердження своїх позовних вимог, які б беззаперечно підтверджували незаконність та безпідставність видачі нотаріусом відповідачу ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житлову трикімнатну квартиру, загальною площею 72,4 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин колегія суддів вважає, що місцевий суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону, що відповідно до ст. 376 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу Стойка Світлани Миколаївни, та ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , - задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка Світлани Миколаївни та ОСОБА_3 про визнання безпідставним свідоцтва про право власності на 1/4 частку квартири відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 26 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді