РІШЕННЯ

Іменем України

07.07.2022 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Ковальському Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом про стягнення з ПАТ Газопостачання та газифікації «Львівгаз» на користь її користь 250,00 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди.

Позов мотивує тим, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 та за цією адресою вона є споживачем природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 який постачає їй ПАТ «Львівгаз». Вона є пенсіонером і постійно перебуває вдома, жодних повідомлень про відключення її квартири від газопостачання вона не отримувала. 13 серпня 2018 року працівниками ПАТ «Львівга» без жодного попередження було припинено подачу газопостачання в квартиру позивачки та здійснено опломбування газового обладнання при тому жодного акту про відключення газопостачання з позивачем складено не було. Щоб відновити газопостачання в квартиру позивачці в досить похилому віці довелося їхати до Головного управління ПАТ «Львівгаз» очікувати в довжелезних чергах, щоб отримати квитанцію на суму 250,00 грн. та сплатити послугу відновлення і газопостачання чим понесено майнові втрати хоч згідно 3 пункту 2 глави 6 розділу XI Кодексу ГРМ шкода, завдана об`єкту і майну споживача, його життю та здоров`ю, підлягають відшкодуванню в повному обсязі Оператором ГРМ, якщо ця шкода стала наслідком порушені Оператором ГРМ вимог цього Кодексу. Діями працівників відповідача позивачці завдано також немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті позивачки: негативні переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження свого майна. Вона пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення. Були порушені її життєві плани та звичайні життєві зв`язки.

Представник позивача 13 листопада 2020 року подав заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить стягнути з «Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 250,00 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди.

03 липня 2019 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволення позову просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що 13 серпня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , абоненту ОСОБА_1 було припинено подачу газу у зв`язку з заборгованістю в сумі 2083,85 грн. Відповідно до Розділу VI глави 7 пункту 1 підпункту 1 КГРС Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку - несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Відповідно до Розділу III п.25 Правил постачання природного газу затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. побутовий споживач є відповідальним за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання. В позовній заяві позивачка не заперечує факт наявності у неї заборгованості на момент відключення газопостачання, після оплати заборгованості їй 14 серпня 2018 року відновили газопостачання.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом Оскільки в даному випадку правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема щодо постачання природного газу, здійснюються на договірних засадах, то вимоги позивача заслуговували б на увагу лише у випадку, коли б відшкодування моральної шкоди споживачу було передбачено умовами договору про постачання природного газу. В договорі сторонами не передбачено, шкода позивачу завдана не у зв`язку з недоліками продукції, тому передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Відповідач ПАТ «Львівгаз» в ситуації, що склалася, діяло відповідно до вимог чинного законодавства України, своїми правомірними діями воно не завдало і не могло завдати позивачу жодної майнової шкоди, тому порушення прав позивача зі сторони відповідача не відбулося. Також представником позивача на адресу суду надано витяг з протоколу №20 загальних зборів акціонерів ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зміну найменування на Акціонерне Товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 04 червня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляду у справі.

Представник позивачки та позивака у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, а позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилися подала клопотання про розгляд справи у відсутності представника банку, в задоволенні позову просить відмовити.

Оскільки, всі учасники в судове засідання не з`явилися відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено фактичні обставини справи.

Відповідно до акту від 14 серпня 2018 року представник ПАТ «Львівгаз» Рубель І.П. в присутності ОСОБА_1 відновив подачу газу в квартиру, що за адресою АДРЕСА_1 ./а.с. 5/

15 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Глови Правління ПАТ «Львівгаз» з заявою-скаргою про те що, працівниками ПТА «Львівгаз» 13 серпня 2018 року припинили подачу газу за адресою АДРЕСА_1 . Позивачка просить повернути їй кошти сплачені за підключення газу в квартиру сплачені нею 14 серпня 2018 року згідно акту представника ПАТ «Львівгаз» Рубель І.П./а.с.6-7/

Відповідно до листа ПАТ «Львівгаз» від 19 вересня 2018 року ОСОБА_1 повідомлено, що облік споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (ос.рах. № НОМЕР_1 ) проводиться за фактично спожитий природний газ на підставі показів побутового газового лічильника, повідомлених споживачем або зафіксованих працівником Товариства. Оскільки у Товариство не поступають кожного місяця дані про фактично спожитий природний газ, тому нарахування по ос.рах.№ НОМЕР_1 в окремі місяці проводились розрахунковим методом, що не суперечить вимогам Кодексу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

За Конституцією України, ст.ст.4,49ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленомуЦивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем врегульовані ст.. 714 ЦК України та спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі-Кодекс ГРС), що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 №2494, який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.

Судом встановлено, що згідно реєстру контрольного зняття показників лічильників станом на 09.08.2018 у ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 наявна заборгованість у розмірі 12537,52 грн.

15.08.2018 позивачка звернулась із заявою скаргою до голови правління ПАТ «Львівгаз» про те, що жодних попереджень про відключення газу їй не надходило, працівник ПАТ «Львівгаз» в усній формі їй повідомив, що у неї борг розміром 2083,00 грн., нею в липні було 500 грн. в липні, решту вона планувала оплатити. Просила повернути їй кошти сплачені за підключення газу в квартиртиру. Згідно акту від 14.08.2018 позивачкою було оплачено 250 грн.

Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС (в редакції, чинній на момент відключення), оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Згідно пункту 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення.

Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення), копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.

Однак, судом не встановлено (дана інформація відсутня як в матеріалах справи так і в відзиві на позовну заяву) коли саме позивачці було направлено повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу, в якому вказано, що 13 серпня 2018 року буде припинене газопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 та за цією адресою вона є споживачем природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 який постачає їй ПАТ «Львівгаз». Відтак суд приймає до уваги та надає віри поясненням позивачки, що вона є пенсіонером і постійно перебуває вдома, жодних повідомлень про відключення її квартири від газопостачання вона не отримувала.

Також суду не надані докази направлення письмового повідомлення постачальника, із одночасним направлення його копії споживачу (з позначкою про вручення), із зазначенням підстав припинення, дати та часу, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача.

Викладене вище свідчить про те, що під час проведення процедури припинення газопостачання споживачу за адресою: АДРЕСА_1 відповідачем була порушена процедура відключення, передбачена Кодексом ГРМ та Правилами постачання природного газу, зокрема в частині належного повідомлення позивача про заплановане відключення його будинку від постачання природного газу та підстав такого відключення.

Крім цього, суду не надано жодного Акту на припинення розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 та жодних протоколів засідання комісії по розгляду такого.

Жодних доказів, які б підтверджували факт надсилання позивачу рекомендованим листом з повідомленням зазначених документів не надано та матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що права позивача порушені відповідачем. 15.08.2018 позивачка звернулась із заявою скаргою до голови правління ПАТ «Львівгаз» про те, що жодних попереджень про відключення газу їй не надходило, працівник ПАТ «Львівгаз» в усній формі їй повідомив, що у неї борг розміром 2083,00 грн., нею в липні було 500 грн. в липні, решту вона планувала оплатити. Просила повернути їй кошти сплачені за підключення газу в квартиртиру. Згідно акту від 14.08.2018 позивачкою було оплачено 250 грн., відтак дана вимога підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди у розмірі 10000 грн. слід вказати наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній до 16 вересня 2011 року, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції» від 19 травня 2011 року № 3390-VІ пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» було викладено в такій редакції: споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Отже, з 16 вересня 2011 року право споживача на відшкодування моральної шкоди не пов`язується виключно із заподіянням її небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією. Відповідно до частин першої-третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції» цей Закон регулює відносини щодо відповідальності за шкоду, завдану потерпілому внаслідок дефекту в продукції, яка введена в обіг в Україні. До відносин, не врегульованих цим Законом, застосовуються положення цивільного, процесуального законодавства та законодавства про захист прав споживачів. Цей Закон не обмежує будь-яких прав потерпілого згідно з договірними чи недоговірними зобов`язаннями, що встановлюють іншу, ніж передбачена цим Законом, відповідальність, зокрема права на відшкодування моральної шкоди або права на відшкодування шкоди в окремих сферах цивільних відносин відповідно до законодавства. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц (провадження № 61-22702сво18) та Постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 275/1052/17.

Отже, протиправні дії відповідача, які виразилися в порушенні прав споживача, призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації позивачем побуту, необхідності звертатись до суду для відновлення порушеного права, тобто позивачу була завдана моральна шкода у виді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, що дає йому право на відшкодування такої шкоди. Враховуючи тривалість протиправного відключення будинку позивача від газопостачання, а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди належить частковому задоволенню в сумі 5 000 грн.

Крім того, на підставі ст.. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись статтями 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 задану матеріальну шкоду в розмірі 250 (двісті п`ятдесят гривень) грн.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч гривень) грн.

В задоволенні позову про стягнення моральної шкоди в іншій частині відмовити.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судовий збір в доход держави в розмірі 704 (сімсот чотири гривні вісімдесят гривень) грн. 80 копійок.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», , адреса: м.Львів, вул.Золота, 42.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Мартьянова С.М.