ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року

м. Харків

справа №614/750/16-ц

провадження №22-ц/818/1611/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Борівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2016 року у складі судді Федченко В.М., -

в с т а н о в и в :

20 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила в рахунок часткового погашення боргу за борговою розпискою звернути стягнення на предмет застави та стягнути з відповідачки судові витрати.

Заочним рішенням Борівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2016 рокупозовні вимоги задоволено задовольнити в повному обсязі.

В рахунок часткового погашення заборгованості за борговими розписками наданими ОСОБА_2 ОСОБА_1 на підставі рішення Борівського районного суду Харківської області від 20.07.2015 р. звернуто стягнення на предмет застави - приміщення магазину, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 179 182 грн. 80 коп., шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на приміщення даного магазину.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1792 грн. 00 коп. та витрати на подачу оголошення про виклик відповідача в судове засідання в газеті «Урядовий кур`єр» в сумі 660 грн. 00 коп.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 20 березня 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення - залишено без руху.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 29 березня 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення - визнано неподаною та повернуто представнику відповідача.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» - особа, яка не брала участі у справі, проте вважає, що вказаним судовим рішенням вирішено питання про її права та обов`язки, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 відкрито провадження у справі №922/963/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 . Вказаною ухвалою суд призначив керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.06.2021 до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 включено визнані судом вимоги АТ КБ "Приватбанк" до боржника у загальному розмірі 94 375,43 грн. Отже, АТ КБ ПриватБанк є кредитором ОСОБА_2 у справі про неплатоспроможність фізичної особи та має право одержати погашення заборгованості за рахунок всього майна боржниці. 20.08.2021 арбітражний керуючий Волторніст С.І. надав АТ КБ ПриватБанк як кредитору звіт. з якого стало відомо, що з власності ОСОБА_2 вибуло нежитлове приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного незаконного рішення фактично позбавляє АТ КБ ПриватБанк права на погашення заборгованості ОСОБА_2 за рахунок незаконно відчуженого майна у межах процедури неплатоспроможності фізичної особи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить закрити апеляційне провадження, так як на момент ухвалення рішення судом першої інстанції права, свободи та обов`язки апелянта порушено не було.

Зазначає, що апелянт наголошує, про те що 16.10.2016 при ухвалені оскаржуваним рішенням були порушені права Банку, але представник не зазначив, які саме права були на момент винесення рішення порушені, яке відношення мало АТ КБ «ПриватБанк» до спірного майна, які саме вирішені судом питання порушили їхні права, свободи та обов`язки.

Звертає увагу, що право вимоги апелянта до відповідачки виникло 22.06.2021, тобто після спливу п`яти років з дати ухвалення рішення, а оскільки на момент ухвалення рішення право апелянта не було порушено то і право на апеляційне оскарження цього рішення суду апелянт на має права. Банк не надав жодного доказу про наявність в нього права на спірне майно на момент ухвалення рішення та до теперішнього часу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю. При цьому колегія суддів виходить з наступного

У пункті 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це є порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження

Відповідно до частини першої ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першоюст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18) вказано, що «суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Закон визначає коло осіб, що наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її(1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Прийняття судом рішення про права, інтереси, обов`язки особи, яка не брала участі у справі, є підставою для скасування відповідного судового акта.

Таку правову позицію щодо застосування правил частини 1статті 352 ЦПК містить постанова Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №200/6831/18.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Отже, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Схожі за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17, від 05 грудня 2019 року у справі №916/3455/16, від 12 грудня 2019 року у справі №905/944/18, від 01 липня 2020 року у справі №904/257/18.

Звертаючись з апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.06.2021 до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 включено визнані судом вимоги АТ КБ "Приватбанк" до боржника у загальному розмірі 94 375,43 грн. Отже, Банк є кредитором ОСОБА_2 у справі про неплатоспроможність фізичної особи та має право одержати погашення заборгованості за рахунок всього майна боржниці. 20.08.2021 арбітражний керуючий Волторніст С.І. надав АТ КБ ПриватБанк як кредитору звіт, з якого стало відомо, що з власності ОСОБА_2 вибуло нежитлове приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 . Вибуття вказаного об`єкту нерухомості із власності ОСОБА_2 відбулося на підставі оскаржуваного рішення суду, яке не відповідає вимогам закону. Ухвалення судом першої інстанції незаконного рішення позбавляє АТ КБ ПриватБанк права на погашення заборгованості ОСОБА_2 за рахунок незаконно відчуженого майна у межах процедури визнання неплатоспроможності фізичної особи.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно розписок від 20.01.2012 та від 31.01.2014 наданих ОСОБА_2 - ОСОБА_1 у випадку неповернення боргу оспорюваний магазин переходить у власність позивачки.- ОСОБА_1 . Дійсність договору застави встановлена рішенням Борівського районного суду від 20 липня 2015 року.

Згідно відповіді Борівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 07.10.2016 реалізація арештованого майна відповідачки, а саме: оспорюваного магазину, не здійснилася в зв`язку з тим, що не було встановлено іпотекодавця.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вважав за необхідне звернути стягнення на приміщення магазину, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності на нього за позивачкою.

Отже предметом спору у справі, що переглядається, є правовідносини, що виникли із договорів позики, укладених між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник), на підтвердження яких складено розписки від 20.01.2012 та від 31.01.2014.

Оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно, яке було предметом забезпечення повернення боргу.

Звертаючись з апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтував, яким чином правовідносини, які склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо повернення боргу, який виник на підставі договорів позики від 20.01.2012 та від 31.01.2014, на час ухвалення судом першої інстанції рішення , стосуються прав АТ КБ «ПриватБанк» як кредитора ОСОБА_2 , або які судження про права та обов`язки АТ КБ «ПриватБанк» у цих правовідносинах містяться в мотивувальній частині рішення.

З врахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів вважає, що судовим рішенням, яке оскаржується АТ КБ «ПриватБанк» , питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Банку не вирішувалося, судом вирішено питання про право на повернення позивачу коштів та про обов`язок ОСОБА_2 їх повернути позивачу, що виникли на підставі договору позики, оформленого розписками та договору застави нерухомого майна, стороною яких не є АТ КБ «ПриватБанк». Тому наявні підстави для закриття апеляційного провадження.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях

Доводи АТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі про те, що звернувши стягнення на нерухоме майно, судом вирішено питання про права Банку , як кредитора ОСОБА_2 і цим порушено його права, є безпідставні, оскільки цивільні права та обов`язки сторін у справі виникли на підставі договорів, у яких Банк не є стороною.

Право вимоги АТ КБ «ПриватБанк», яке виникло у 2021 році, не свідчить про порушення його прав оспорюваним рішенням, ухваленим у 2016 році.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає порушення прав, свобод та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» оскаржуваним заочним рішенням Борівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2016 року.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувались.

Оскільки оскаржуваним рішенням суду не вирішувались права АТ КБ «ПриватБанк», апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» .підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 352, 362, 382, 384,389,390 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Борівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 27 січня 2022 року.