Ухвала

22 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 461/1437/21

провадження № 61-12672ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», комунального некомерційного підприємства «Пустомитівська центральна районна лікарня» про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями та рішеннями, що призвели до значного ушкодження здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області), комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (далі - КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня»), комунального некомерційного підприємства «Пустомитівська центральна районна лікарня» (далі - КНП «Пустомитівська центральна районна лікарня»), в якому просила суд стягнути:

- з ГУ НП у Львівській області -100 мінімальних заробітних плат України, що становило 600 000,00 грн;

- з КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - 100 мінімальних заробітних плат України, що становило 600 000,00 грн;

- з КНП «Пустомитівська центральна районна лікарня» - 100 мінімальних заробітних плат України, що становило 600 000,00 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області, КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», КНП «Пустомитівська центральна районна лікарня» про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями та рішеннями, що призвели до значного ушкодження здоров`я, відмовлено

Судові витрати залишено за позивачем.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2021 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області, КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», КНП «Пустомитівська центральна районна лікарня» про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями та рішеннями, що призвели до значного ушкодження здоров`я, задоволено частково.

Стягнуто з ГУ НП у Львівській області на користь ОСОБА_1 12 000,00 грн для відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Стягнуто з КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на користь ОСОБА_1 12 000,00 грн для відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Стягнуто з КНП «Пустомитівська центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 12 000,00грн для відшкодування завданої їй моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2022 року касаційні скарги КНП «Пустомитівська центральна районна лікарня» та КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» залишено без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та КНП «Пустомитівська центральна районна лікарня» залишено без змін.

14 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року (надійшла до суду 19 грудня

2022 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила змінити оскаржуване судове рішення в частині розміру моральної шкоди та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник заявила клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги, обґрунтовуючи його тим, що у зв`язку з введенням воєнного стану вона перебувала за межами України у період з 05 березня 2022 року по 08 грудня 2022 року.

На підтвердження клопотання заявник надала копію закордонного паспорту з відмітками прикордонної служби про дати виїзду з України та в`їзду в Україну.

Дослідивши клопотання заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць