Справа №705/3839/22
2/705/2090/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді Годік Л.С.

при секретарі судового засідання Бурлаки А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 26.09.2012 року складено відповідний актовий запис № 732, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних споруд, яке належало їй на підставі Договору дарування частини будинку від 01.11.2011 за № 2-4162, однак за життя не зареєструвала в органах БТІ. Відповідно до інформації КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» Уманський відділок від 15.09.2022 року за № 1093 встановлено, що станом на 01.01.2013 року Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.05.2011 року за № 823. За свого життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (заповіт від 17.05.2011 за № 1-900). Постановою державного нотаріуса Першої уманської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд було відмовлено. Факт проживання позивача з померлою на час відкриття спадщини підтверджується довідкою № 333/13-18/13-19 кл від 12.08.2022, виданою Колодистенським старостинським округом Ладижинської сільської ради Уманського району про те, що дійсно на момент смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 проживали разом по АДРЕСА_1 . Встановлення факту необхідно для оформлення права на спадщину після смерті її матері.

Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто на час смерті останньої; визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , згідно характеристик, що вказані у технічному паспорті № 1708 від 19.09.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, проте від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він вказував, що просить справу розглядати без їх участі. Також, в заяві вказано, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Ладижинської сільської ради Уманського району до суду не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. В заяві також вказано, що сільська рада покладається на розсуд суду при вирішенні справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, з таких підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 26.09.2012 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Родниківка Уманського району (а.с.11).

Як вбачається з довідки Колодистенського старостринського округу Ладижинської сільської ради Уманського району за № 333/18-18/13-19/кл від 12.08.2022, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 в с. Родниківка Уманського району. В ОСОБА_2 залишилась Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 . В період з вересня 2011 року по вересень 2012 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . На день видачі довідки в частині житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд не було нікого зареєстровано, включаючи неповнолітніх та недієздатних осіб. Земельна ділянка під житловим будинком з відповідною частиною надвірних споруд не приватизована. Заповіт від імені ОСОБА_2 в Ладижинській сільській раді с. Колодисте не посвідчувався (а.с.12).

Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником.

Згідно договору дарування частини будинку від 01.11.2011 року ОСОБА_5 від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір дарування Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані на присадибній земельній ділянці (кадастровий номер :01:002:0188), що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Уманський відділок за № 1093 від 15.09.2022 ОСОБА_6 на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу від 05.07.2004, в реєстрі за № 2302 належить Ѕ частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу від 13.05.2011 р., реєстр № 823 належить Ѕ частина житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно заповіту від 17.05.2011 року ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 , зареєстровано в реєстрі за № 1-900 (а.с.18).

Постановою державного нотаріуса Першої уманської державної нотаріальної контори від 03.09.2022 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.05.2011 року ОСОБА_2 в Києво-Святошинській районній державній нотаріальній конторі зареєструвала заповіт № 51154658 в реєстрі за № 1-900 (а.с.20).

Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, враховуючи, що позивач, як спадкоємець не має змоги набути права власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та реалізувати свої спадкові права, тому суд дійшов висновку про визнання за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.335, 344 ЦК України, ст.ст.12, 81, 247,263-265 , 315-316 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Встановити факт проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на час відкриття спадщини, тобто на час смерті останньої.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , згідно характеристик, що вказані у технічному паспорті № 1708 від 19.09.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік