Справа № 2-301/11
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Малярчук В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 в інтересах, якої діє його представник - адвокат Чорняк Михайло Петрович, місцезнаходження: м. Теребовля вул. С.Стрільців, 28б, Тернопільської області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє його представник - адвокат Чорняк М.П., звернувся до Теребовлянського районного суду м. Теребовлі з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 16.12.2011 року Теребовлянський районний суд Тернопільської області виніс рішення по справі № 2-301/11 за позовом ПАП «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про дострокове стягнення боргу та зустрічним позов ОСОБА_1 , до ПАП «Державний ощадний банк України» про визнання припиненим кредитного договору.

Свої рішенням Теребовлянський районний суд, позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , про дострокове стягнення боргу, частково задоволив. Стягнув з ОСОБА_1 , в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором №44 від 17.03.2008р., в сумі 60014,63 доларів США(що в гривневому еквіваленті складає 479510,89грн.), шляхом звернення стягнення на належне ОСОБА_2 , нерухоме майно, шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

Рішення суду набрало законної сили 27 грудня 2011 року та видано виконавчі листи 30 грудня 2011 року, відносно ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .

З копії виконавчого листа, який отримав ОСОБА_1 вбачається, що стяґнуто із ОСОБА_1 в користь ПАТ Державний ощадний банк України в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/020 філії Тернопільське обласне правління ПАТ Державний ощадний банк Україниборг за кредитним договором № 44 від 17 березня 2008 року у сумі: 60014,63 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 479510,89 грн.) з них: заборгованість за кредитом - 51000 доларів США (407484,9 грн.); проценти за кредитом - 7314, 63 доларів США (58443,16 грн.); пеню за несвоєчасну сплату кредиту 1500 доларів США(11984,85 грн.); пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 200 доларів США(1597,98 грн.) шляхом звернення стягнення на належне ОСОБА_2 та передане останньою, згідно іпотечного договору від 19 березня 2008 року в іпотеку банку нерухоме майно:

- домоволодіння загальною площею 118,4 кв. м., житлова площа 55,4 кв.м., знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , номер за РПНВ: 22478368;

- земельна ділянка площею 0,1000 га., надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, знахидиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 030030392;

- земельна ділянка площею 0,0057 га., для ведення особистого селянського господарсва, знахидиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 030030393.

Стяґнуто із ОСОБА_1 в користь ПАТ Державний ощадний банк Українив особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/020 філії Тернопільське обласне правління ПАТ Державний ощадний банк Українисудові витрати 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді. Рішення набрало законної сили 27 грудня 2011року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 17 грудня 2012 року. Боржник - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 . Стягувач - ПАТ Державний ощадний банк Українив особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/020 філії - Тернопільське обласне правління ПАТ Державний ощадний банк України.

Представник заявника, як на підставу для задоволення заяви про визнання виконавчого листа, який не підлягає виконанню посилалася на те, що виконавчий лист було видано на виконання рішення суду, яке не містить заходів примусового виконання судового рішення щодо ОСОБА_1 та не підлягає примусовому виконанню. Так, як із змісту виконавчого листа вбачається, що суд чітко визначив яку дію потрібно виконати, а саме: звернення стягнення на належне ОСОБА_2 та передане нею згідно іпотечного договору від 19.03.2008р. в іпотеку банку. Що стосується стягнення з ОСОБА_1 , в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судових витрат в сумі: 1700,00грн. судового збору та 120,0грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді, виконано ОСОБА_1 , виконано добровільно до звернення ПАТ «Ощадний банк України» в державну виконавчу службу для примусового виконання даного рішення.

Вважає, що виконавчий лист №2-301/11р. від 30.11.2011 року не відповідає змісту самого судового рішення, в виконавчому листі не вказано яким чином має проходити звернення стягнення на належне ОСОБА_2 майно. А отже виконавчий лист виданий на ОСОБА_1 від 30.11.2011р. є виданим помилково.

В судове засідання представник ОСОБА_1 - адвокат Чорняк М.П., не з`явився, подав до суду додаткове обґрунтування та поясненя, в якому просить заяву задоволити зіславшись на мотиви викладені у вказаному поясненні.

Представник АТ « Державний ощадний банк України» Данилевич А.Б., заперечила вимоги заявника, зіславшись на мотиви викладені у письмовому запереченні на заяву, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа по справі № 2-301/11, виданий 30 грудня 2011 року Теребовлянським районним судом, та просила суд відмовити заявнику в задоволенні його заяви.

Представник Теребовлянського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву з якої вбачається, що дії виконавця правомірні, посилаючись на мотиви викладені у вказаній заяві.

Суд, дослідивши та оцінивши подані матеріали справи, встановив наступне:

17 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 44 та надано кредит сумі в сумі 60 000.00 дол. США зі сплатою 13 % річних, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 16 березня 2013 року.

Для забезпечення виконання Кредитного договору № 44 від 17.03.2008 між Банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від 19 березня 2008 року, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме:

-домоволодіння загальною площею 118.4 кв.м., житлова площа 55.4 кв.м., знаходиться за адресою АДРЕСА_1 обл.. номер - РПНВ: 22478368;

-земельна ділянка площею 0.1000 га., надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 030030392;

-земельна ділянка площею 0.0057 га., для ведення особистого селянського господарства, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 030030393, шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2011 року у справі № 2-301/11 стягнуто із ОСОБА_1 (в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/020 філії-Тернопільське обласне правління ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором № 44 від 17 березня 2008 року у сумі: 60 014.63 доларів С1НА(що в гривневому еквіваленті складає - 479 510,89 грн.) з них: заборгованість за кредитом - 51 000,00 доларів США (407 484.90 грн.); проценти за кредитом - 7 314,63 доларів США (58 443.16 грн.): пеню за несвоєчасну сплату кредиту- 1 500.00 дол. США (11 984.85 грн.); пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 200.00 дол. США (1 597.98 грн.) шляхом звернення стягнення на майно належне ОСОБА_2 та передане останньою, згідно іпотечного договору від 19 березня 2008 року в іпотеку банку нерухоме майно.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/20 філії-Тернопільське обласне правління ПАТ «Державний ощадний банк України» судові витрати - 1 700.00 грн. судового збору та 120.00 грн. витрат та інформаційно - технічне забезпечення розгляд) справи у суді.

30 грудня 2011 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області видано виконавчі листи на виконання рішення суду від 16 грудня 2011 року у справі № 2- 301/11.

15 лютого 2012 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено ухвалу, якою судом задоволено заяву ОСОБА_1 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16 грудня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про відстрочку (розстрочку) виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16 грудня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту. Розстрочено виконання рішення Теребовлянського районного суду від 16 грудня 2011 року в наступному порядку: з 05.03.2012 року по 05.03.2013 року рівними частинами кожного місяця по 200,00 дол. США; з 05.02.2013 року по 05.03.2014 року рівними частинами кожного місяця по 250,00 дол. США; з 05.03.2014 року по 05.03.2015 року рівними частинами кожного місяця по 300,00 дол. США; до 01 червня 2015 року сплатити залишок заборгованості у сумі 50 714,63 дол. США.

01 жовтня 2015 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено ухвалу, якою суд ухвалив надати розстрочку у виконанні рішення Теребовлянського районного суду Тернопільського області від 16 грудня 2011 року по цивільній справі № 2-301/11 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/20 філії Тернопільське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором № 44 від 17 березня 2008 року у сумі: 60 014,63 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає - 479 510,89 грн.) з них: заборгованість за кредитом - 51 000,00 дол. США (407 484,90 грн.): проценти за кредитом - 7 314,63 дол. США (58 443,16 грн.); пеню за несвоєчасну сплату кредит) - 500.00 дол. США (11 984,85 грн.); пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 200 дол. США (1 597,98 грн.).

З 01.10. 2015 року по 01.10. 2016 року рівними частинами щомісячно по 150,00 дол. США; з 01.10.2016 року по 01.10.2017 року рівними частинами щомісяця по 170,00 дол. США; з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року рівними частинами щомісячно по 200,00 дол. США; з 01.10.2018 року по 01.10.2019 року рівними частинами щомісячно по 250,00 дол. США; з 01.10.2019 року по 01.10.2020 року рівними частинами щомісяця по 300,00 дол. США.

Боржником ОСОБА_1 визнавався борг та сплачувались кошти на погашення кредитної заборгованості, які були стягнуті саме з останнього за рішенням суду. Саме ОСОБА_1 звертався до суду про стягнення з нього коштів у вигляді періодичних платежів, а ухвала суду про розстрочку виконання рішення суду є виконавчим документом, яка підлягає до виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року (Закон № 606-ХІУ в редакції чинній станом на день видачі виконавчого листа).

Даною нормою також передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнення- з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строк встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:пред`явлення виконавчого документа до виконання, надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2016 № 6-711цс15 надав наступні правові висновки: «поширення норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа».

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 1404-VІІІ в редакції чинній станом на 20.03.2020) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Частиною 2 Закону визначено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до п. 6 ІІІ розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати.

Відповідно до ухвали Теребовлянського районного суду від 01 жовтня 2015 року строк сплати заборгованості в сумі 36 744,64 дол. США спливав 01.03.2021.

Таким чином 26 лютого 2021 року Банк скористався своїм правом та звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження в Теребовлянський районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ).

02 березня 2021 року державним виконавцем Теребовлянського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64683657 з примусового виконання виконавчого листа № 2-301/11 виданого Теребовлянським районним судом Тернопільської області від 30 грудня 2011 року.

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Чорняк М.П. подавав до суду скаргу на дії Головного державного виконавця Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) П`ятковського В.І. (Справа №606/502/21).

На підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.12.2011 року, видано виконавчий лист від 30.12.2011 року.

На підставі вказаного листа за заявою стягувана АТ «Ощадбанк», 02.03.2021 року головним державним виконавцем Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) П`ятковським В.І винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64682938. Одночасно винесено постанову про стягнення 102887.56 грн. виконавчого збору та постанову про арешт нерухомого та рухомого майна боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

Вважаючи такі рішення протиправними, скаржник просив визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та про стягнення виконавчого збору від 02.03.2021 року ВП № 64682938. а виконавчий лист № 2-301/1 від 16.12.2011 рокувизнати таким, що підлягає поверненню стягувачу.

На підтвердження своїх вимог, представник скаржника зазначав, що згідно резолютивної частини рішення Теребовлянського районного суду від 16.12.2011 року чітко встановлено порядок його виконання, а саме: шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому звернення повинно відбувати у спосіб встановлений в рішенні, в свою чергу звернувши стягнення на все майно боржника, державний виконавець фактично змінив спосіб виконання рішення суду, чим вийшов за межі своїх повноважень.

Крім цього, представник скаржника звертав увагу, що на момент відкриття виконавчого провадження та момент розгляду скарги діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Згідно норм вказаного закону, не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави за споживчими кредитами в іноземній валюті та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя. Майно, яке перебуває в іпотеці та за рахунок якого належить виконати рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області відповідає визначенню майна вказаному в Законі, а тому виконавчий лист № 2-301/11 від 16.12.2011 року підлягає поверненню стягувачу.

Всебічно вивчивши обставини справи, суд дійшов до висновку про те що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Враховуючи наведені норми законодавства, Теребовлянський районний суд у справі №606/502/21 прийшов до висновку, що головним державним виконавцем Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) П`ятковським В.І. на підставі заяви стягувача та долучених до заяви документів в межах повноважень, відповідно до закону відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову 02.03.2021 року.

Відкриття виконавчого провадження засвідчує обставини пред`явлення виконавчого документа до виконання та є юридичним фактом, з яким пов`язується обчислення перебігу строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

П. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувану, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Таким чином, у державного виконавця відсутні передбачені законом підстави для повернення виконавчого документа.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що державний виконавець діяв в межах і в спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження» при вчинені виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64683657, а тому суд прийшов до висновку про необгрунтованість скарги і не убачав підстав для її задоволення.

Колегія Тернопільського апеляційного суду постановою від 20.07.2021 року переглядаючи ухвалу Теребовлянського районного суду погодилася з висновком суду першої інстанції про те. що дії державного виконавця в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено про стягнення виконавчого збору є правомірними, оскільки ОСОБА_1 порушив умови розстрочки. Також апеляційний суд врахував той факт, що за рішенням суду надана розстрочка, та виконавець звертає стягнення на інше майно боржника, вживає заходів щодо його виявлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржника чи іншою особою або з інших причин.

Станом на сьогодні рішення суду не виконано, а виконавчий лист є таким який виданий на підставі рішення суду, а не помилково.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а відтак у заяві відсутні належні та допустимі докази про наявність обставин передбачених ст. 432 ЦПК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 431, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Малярчук В.В.