Справа № 361/448/22
Провадження № 2/361/2291/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелека В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2022 року до суду звернулась позивач із позовом у якому просила суд:

-розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 12.06.2009 року, актовий запис №269;

-стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття дітей.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 12 червня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №269.

Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння та конфлікти через те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, не розуміють один одного, мають різні погляди на життя. Між ними назавжди втрачено взаємне почуття любові та довіри. З метою збереження сім"ї вони неодноразово вживали заходів щодо підтримання шлюбних відносин з відповідачем, намагались налагодити стосунки, але все виявилось безрезультатним, тому вони припинили ведення спільного господарства, подружні стосунки між ними відсутні. Після припинення подружніх відносин між ними з відповідачем, неповнолітній син залишився проживати з позивачкою. Відповідач не приймає належної участі у вихованні дитини і не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання сина. У їх сина є проблеми зі здоров"ям, тому потребує більших витрат на його утримання чим звичайні діти.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 14 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні позов в частині стягнення аліментів просила залишити без розгляду, а в частині розірвання шлюбу просила задовольнити, пояснення надала аналогічно викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 червня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №269.

Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння та конфлікти через те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, не розуміють один одного, мають різні погляди на життя. Між ними назавжди втрачено взаємне почуття любові та довіри. З метою збереження сім"ї вони неодноразово вживали заходів щодо підтримання шлюбних відносин з відповідачем, намагались налагодити стосунки, але все виявилось безрезультатним, тому вони припинили ведення спільного господарства, подружні стосунки між ними відсутні. Після припинення подружніх відносин між ними з відповідачем, неповнолітній син залишився проживати з позивачкою. Відповідач не приймає належної участі у вихованні дитини і не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання сина. У їх сина є проблеми зі здоров"ям, тому потребує більших витрат на його утримання чим звичайні діти.

Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бут розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання.

При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу.

Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач цьому не заперечував, подавши також заяву про визнання позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 110, 111, 112,113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 200, 206, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №269, - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.