УХВАЛА

26 грудня 2022 року м. Мукачево Справа №303/7508/22

2/303/1158/22

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Мукачево заяву представника позивача про збільшення позовних вимог по справі

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

до відповідача Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метеорології та сертифікації»

про нарахування та виплату заробітної плати, визнання незаконним та скасування наказу, виплату втраченого заробітку та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2022 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог по вищевказаній справі.

На підставі поданої на розгляд заяви, представник позивача просить викласти пунк 1 позовних вимог в новій редакції, а саме: «Визнати протиправним та скасувати Наказ №83 від 14.03.2022 року про встановлення простою в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, в частині що стосується ОСОБА_1 та здійснити нарахування та виплату середнього заробітку за період з 05.03.2022 по 30.04.2022».

Згідно з правовими приписами частини тринадцятої ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням порядку розгляду справи, визначеному ухвалою суду про відкриття провадження від 17.11.2022 суд проводить розгляд заяви у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву, матеріали позовної заяви, суд констатує наступне.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ??"Дія 97" проти України?? від 21 жовтня 2010 року).

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі частини третьої статті 49 Цивільного процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

По відношенню до переданої на розгляду суду заяви слід зазначити, що позов у цивільному процесі - це письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

У розумінні цивільно-процесуального закону позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21), від . 12 січня 2022 року у справі справа № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21).

В свою чергу, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Разом з тим, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

При цьому, процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, збільшення позовних вимог, а не їх розміру. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Фактичний аналіз змісту поданої заяви про збільшення позовних вимог від 23.12.2022 свідчить про те, що представником позивача подано саме заяву про зміну предмету та підстав позову, а не про збільшення розміру позовних вимог.

Одночасна зміна підстав та предмету позовних вимог не передбачена цивільним процесуальним законодавством, оскільки у такому випадку йдеться про нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до норм ЦПК, і одночасно - як відмову від раніше заявлених вимог.

У спірній по справі ситуації, позивач, змінюючи предмет позову, зазначає також і нові підстави для їх задоволення.

Також слід зазначити, що цивільний процесуальний закон дозволяє зміну предмета або підстави позову, однак при зміні одного з елементів позову, інший - має мати фактичну наявність на момент проведення такої зміни. Тобто, якщо позивач змінює первісну вимогу на нову, - підстави позову, з якими пов`язується задоволення нової вимоги, мають вже існувати.

Передана на розгляд суду позовна заява від 02.11.2022 не місить жодної підстави, з якою пов`язується визнання протиправним та скасування Наказу №83 від 14.03.2022 про встановлення простою у період дії правового режиму воєнного стану в Україні.

Крім того, у випадку прийняття вказаної заяви до розгляду, подальше зазначення позивачем нових підстав для задоволення вимоги про визнання протиправним та скасування Наказу №83 від 14.03.2022 про встановлення простою у період дії правового режиму воєнного стану в Україні суперечитиме частині другій ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України.

Позовні вимоги у збільшеній його частині в редакціїх заяви від 23.12.2022 жодним чином не пов`язані ані з предметом, ані з підставами позову в первісній редакції. При цьому заява позивача про збільшення позовних вимог є фактично поданням окремого позову з іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Враховуючи те, що подана заява за своїм юридичним змістом є заявленням самостійної позовної вимоги, яка не пов`язана з підставою виникнення спору або поданими доказами з первісною позовною вимогою та свідчить про одночасну зміну предмету та підстав такого позову, суд відмовляє у її прийнятті до розгляду, в межах даної цивільної справи, оскільки зазначена вимога може бути предметом окремого позову.

Таким чином, у задоволенні заяви слід відмовити повністю.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що провадження у справі відкрито 17 листопада 2022 року та визначено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позивач мав право подати заяву про збільшення позовних до 17 грудня 2022 року (включно).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 49, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті заяви від 23 грудня 2022 року - відмовити.

2. Роз`яснити позивачу право на звернення до суду із заявленою новою позовною вимогою у загальному порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость