ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8092/22 Справа № 183/8219/19 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Керімової-Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Шестіріков Андрій Васильович,

на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

26 грудня 2019 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВ «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості грошових коштів у розмірі 207708,72 грн. за договором №721719 від 12.08.2016 року.

Позов мотивовано тим, що 12.08.2016 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 було укладено Договір №721719 та підписано Додаток №1 до нього, який є невід`ємною частиною Договору, з метою отримання автомобіля ЗАЗ Sens базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак.

Крім того, відповідно до п.8.2.1.4 ст. 8 Угоди, відповідачем ОСОБА_1 було надано позивачу гарантію забезпечення виконання ним зобов`язань за угодою №721719 гарантією поручителів.

20.06.2017 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ребро О.П., реєстраційний номер 1767, відповідно до якого поручителі зобов`язалися відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_1 в повному обсязі зобов`язань, що виникають із Договору №721719, а в разі її невиконання відповідати перед позивачем як солідарні боржники.

Відповідач ОСОБА_1 припинив сплачувати щомісячні внески за договором, тому ТОВ «АВТО ПРОСТО» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на його користь заборгованість за Договором №721719 від 12.08.2016 року в розмірі 207708,72 грн., а також судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

30 вересня 2021 року заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргузадоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» заборгованість за Договором №721719 від 12.08.2016 року у розмірі 207708 гривні 72 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» судовий збір в розмірі 480 гривень 25 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» судовий збір в розмірі 480 гривень 25 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» судовий збір в розмірі 480 гривень 25 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» судовий збір в розмірі 480 гривень 25 копійок.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» надлишкове сплачений судовий збір у розмірі 1194,63 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав заяву про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції.

15 вересня 2022 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргувідмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У жовтні 2022 року, не погодившись із вказаним рішенням, відповідачем ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Шестіріков А.В., подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителів за договором відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення не відповідає обставинам справи та наданим доказам, а також винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що обов`язок дострокового погашення боргу у поручителів виник у вересні 2018 року, проте, позивач звернувся з позовом до суду лише 26.12.2019 року, тобто більше ніж через рік з моменту настання права вимоги. Разом з тим, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців). Перебіг строку для пред`явлення вимог до поручителя розпочався у вересні 2018 року та закінчився у березні 2019 року. У вказаний строк кредитор вимог до поручителя не пред`являв.

Вважає, що позивачем було пропущено і строк давності на звернення до суду з вимогами про стягнення боргу, і строк давності щодо вимог до поручителя в межах строку існування самого зобов`язання поруки.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційні скарги в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник апелянта адвокат Шестуріков А.В. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав. Просив застосувати строки давності до поручителів та відмовити у задоволенні позову щодо поручителів.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.226-232), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Судом було задоволено клопотання представника позивача та призначено справу з його участю в режимі відео конференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», при цьому роз`яснено, що ризики технічної неможливості участі в режимі відео конференції несе саме він (233-235), але в призначений час адвокат Мельник В.В. на зв`язок з судом не вийшов, тому суд був змушений провести судове засідання без нього участі у звичайному режимі.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір №721719 та підписано Додаток №1, який є невід`ємною частиною Договору, з метою отримання автомобіля ЗАЗ Sens через систему надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак.

Судом встановлено, що 27.07.2017 року відповідач ОСОБА_1 отримав автомобіль ЗАЗ ТF698К, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску та зареєстрував його на своє ім`я у ВРЕР ДАІ.

20 червня 2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ребро О.П. посвідчений договір поруки, зареєстрований в реєстрі за №2231, відповідно до якого поручителі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зобов`язалися перед ТОВ «АВТО ПРОСТО» відповідати по зобов`язаннях ОСОБА_1 за Договором №721719 від 12.08.2016 року, Додатком №1 від 12.08.2016 року, Додатковим договором про стан розрахунків за договором. Співпоручителі і кредитор погодились, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків та інших передбачених Угодою платежів, що підлягають сплаті боржником.

Умовами укладеної між сторонами угоди передбачений обов`язок відповідача ОСОБА_1 про повну сплату ціни автомобіля та послуг позивача шляхом оплати 120 внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї.

Відповідачі погодилися з умовами договору та договору поруки, підписавши їх. Дійсність правочинів не оспорювали.

Відповідач ОСОБА_1 не спростував обставини, викладені у позові, в тому числі не надав суду належних доказів на підтвердження того, що ним у повному обсязі виконані взяті на себе зобов`язання за Договором, укладеним з ТОВ «АВТО ПРОСТО», відповідно до графіку внесків учасника щодо внесення 120 платежів.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Суд встановив, що укладеним договором поруки передбачена солідарна відповідальність перед позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В свою чергу, відповідачами по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених в позові.

Аналізуючи викладене, враховуючи встановлені обставини щодо порушення відповідачем ОСОБА_1 умов договору № 721719 від 12.08.2016 року з додатком, забезпечення зобов`язання договором поруки, який не припинив свою дію, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню, з відповідачів слід стягнути солідарно заборгованість за Договором №721719 від 12.08.2016 року з додатками у розмірі 207708,72 грн.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що позивачем було пропущено і строк давності на звернення до суду з вимогами про стягнення боргу, і строк давності щодо вимог до поручителя в межах строку існування самого зобов`язання поруки, вони є необґрунтованими.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з серпня 2018 року, ОСОБА_1 припинив сплачувати щомісячні внески (періодичні платежі та щомісячну винагороду), обов`язковість сплати яких була передбачена Договором №721719. Отже, позивач ТОВ «АВТО ПРОСТО» звернувся до суду першої інстанції 26 грудня 2019 року в межах строку позовної давності.

Крім того, як вбачається з п.4.4 Договору поруки від 20.06.2017 року, сторони погодили, що строк дії даного Договору поруки становить 12 років з дня підписання даного Договору (а.с.20).

Таким чином, на момент звернення ТОВ «АВТО ПРОСТО» з позовом до суду першої інстанції Договір поруки не був припинений, тому суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за Договором №721719 від 12.08.2016 року з додатками.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, заочне рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом заочне рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Шестіріков Андрій Васильович, залишити без задоволення.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 20 грудня 2022 року.

Судді: