Справа № 552/957/22
Провадження №2/552/1067/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

21.06.2022 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання - Іщенко Р.Р.,

учасники справи та їх представники:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Болдирєв Володимир Євгенович,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів.

В позовній заяві посилався на те, що з 15 червня 2002 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Полтавського районного суду від 18 листопада 2011 року. В шлюбі у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народились спільні діти - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 28 серпня 2018 року їхній син ОСОБА_4 проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 проживав з матір`ю.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2018 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Але з 22 січня 2022 року ОСОБА_3 , реалізуючи своє право на самостійне визначення місця проживання, проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки дитина проживає з ним, і саме він здійснює догляд, утримує та піклується про дитину, позивач просив суд визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою; АДРЕСА_1 , звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, присуджених рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 листопада 2018 року на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу).

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 07 квітня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не надала.

Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не надали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позов підтримали в повному обсязі. Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомила, з клопотаннями до суду не зверталась.

Третя особа Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направив, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника.

При цьому Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування за місцем проживання дитини надав висновок щодо розв`язання спору, визначення місця проживання дитини.

Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Суд, заслухавши позивача та його представника, заслухавши думку дитини, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 15 червня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Полтавського районного суду від 18 листопада 2011 року у цивільній спрві №2-1976/2011, яке набрало законної сили 28 листопада 2011 року (а.с. 48).

Від шлюбу сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час розгляду справи ОСОБА_4 є повнолітнім.

ОСОБА_3 після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишився проживати з матір`ю.

Але з 22 січня 2022 року ОСОБА_3 проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

За адресою: АДРЕСА_1 позивачем створено необхідні умови для проживання сина.

Відповідач не заперечує проти проживання сина з батьком. Вимог щодо повернення дитини до неї не заявляє.

Крім пояснень позивача вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі:

довідкою про доходи ОСОБА_1 від 25 січня 2022 року №3, виданою Військовою частиною НОМЕР_3 (а.с. 10);

витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №2862187 від 24 квітня 2013 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13040257 від 19 листопада 2013 року, згідно яких ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 12);

актом обстеження умов проживання від 03 лютого 2022 року, згідно якого обстежено умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому встановлено, що умови проживання задовільні. В помешканні виконаний сучасний ремонт. Наявні необхідні меблі та побутова техніка, присутній достатній запас продуктів харчування. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: передбачена окрема кімната, в якій наявні місце для сну та відпочинку, стіл для навчання, одяг та взуття, книги, тощо (а.с. 13);

письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 31 січня 2022 року та письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 31 січня 2022 року, які підтвердили той факт, що дитина ОСОБА_3 дійсно проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 22 січня 2022 року. Батько має у власності двокімнатну квартиру, матеріально забезпечений та може утримувати дитину. Всі умови для нормального морального та психологічного стану дитини, а також її розвитку батьком забезпечується (а.с. 14, 14а);

заявою ОСОБА_2 на адресу Служби у справах дітей Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 25 квітня 2022 року, у якій вона повідомила, що її син ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 не заперечує, щоб син проживав з батьком. Вона з дитиною бачиться та телефонує йому (а.с. 49);

актом обстеження умов проживання від 21 квітня 2022 року, згідно якого обстежено умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому встановлено, що умови проживання задовільні. В квартирі наявні меблі, побутова техніка, продукти харчування, приготовлені харчі. Для дітей створені умови для проживання, навчання, проведення дозвілля. Одяг, взуття відповідно до сезону (а.с. 53);

актом оцінки потреб сім`ї від 21 квітня 2022 року, згідно яких при відвідуванні сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 ознак складних життєвих обставин не виявлено (а.с. 55-61).

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради як органу опіки та піклування за місцем проживання дитини, затвердженого рішенням від 24 травня 2022 року №103 «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », в інтересах дитини орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 (а.с. 45-47).

Підстави для відхилення даного висновку органу опіки та піклування у суду відсутні.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, на яку як на підставу своїх вимог посилається позивач за первісним позовом, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виняткові обставини, буди розлучена зі своєю матір`ю.

Судом також було заслухано думку неповнолітнього ОСОБА_3 , який суду пояснив, що він з січня 2022 року проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Перейти на проживання до батька було його рішення. Ніхто з батьків до прийняття такого рішення його не примушував. Він хоче і надалі жити з батьком, тому просив задовольнити позов батька.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з батьком відповідає найвищим інтересам дитини.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини необхідно задовольнити.

Вирішуючи питання щодо врегулювання аліментних правовідносин між сторонами, суд встановив наступне.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 листопада 2018 року у справі №552/6077/18, провадження №2/552/1928/18, зменшено розмір аліментів, які стягувались на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 червня 2016 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16).

Вказане рішення позивачем ОСОБА_1 виконується добровільно.

Але, як встановлено судом, починаючи з січня 2022 року неповнолітній ОСОБА_3 проживає з батьком, який і займається його утриманням.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Оскільки з січня 2022 року, і до даного часу дитина проживає з батьком, підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини на користь матері дитини - ОСОБА_2 - на даний час відсутні.

Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів, присуджених рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 листопада 2018 року у справі №552/6077/18.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача.

Тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1984,80 грн. (2 позовні вимоги х 992,40 грн. = 1984,80 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, присуджених рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 листопада 2018 року у справі №552/6077/18, які стягувались з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

третя особа - Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м.Полтава, вул. М.Бірюзова. 1/2, .

Повне судове рішення виготовлено 29 червня 2022 року.

Головуючий О.А.Самсонова