Номер провадження: 22-з/813/68/22
Номер справи місцевого суду: 2-1504/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

15.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Громіка Р.Д.,

Дришлюка І.А.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

розглянув у судовому засіданні заяву адвоката Фомічова Владислава Олеговича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі стягувача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Соцком Банк», -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебувала на розгляді апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі стягувача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Соцком Банк».

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (далі Відділ) залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року залишено без змін.

17 грудня 2021 від представника ОСОБА_1 адвоката Фомічова В.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме щодо вирішення питання про стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката.

Частина перша статті 270 ЦПК України передбачає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Тобто, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Судова колегія враховує, що під час ухвалення постанови у цій справі питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу не є вирішеним.

Під час підготовки до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення судова колегія прийшла до висновку про можливість розгляду справи без повідомлення та виклику учасників справи, у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, так як в судовому засіданні 16.12.2021р. сторони надали пояснення та заперечення щодо заяви ОСОБА_1 про обґрунтування та стягнення судових витрат.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, згідно вимог ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

26.10.2021 року від представника ОСОБА_1 адвоката Оксюти В.В. надійшла заява про обґрунтування та стягнення судових витрат, в якій представник просить стягнути з Відділу примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 100 000,00 грн..

27.10.2021 року від апелянта надійшли заперечення на заяву про обґрунтування та стягнення судових витрат, які зводяться до того, що витрати на правничу допомогу є надмірними та необґрунтованими.

15.11.2021 року від представника ОСОБА_1 адвоката Фомічова В.О. надійшли пояснення на заперечення на заяву про обґрунтування та стягнення судових витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів враховує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Матеріалами справи встановлено, що професійна правнича допомога у даній справі надавалась ОСОБА_1 Адвокатським об`єднанням «Паверлекс» в особі голови об`єднання адвоката Оксюти Вадима Васильовича та адвоката Фомічова Владислава Олеговича, згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги від 31.03.2021 року, за яким Об`єднання за дорученням Клієнта та в його інтересах зобов`язувалось надати останньому правову (правничу) допомогу, а Клієнт зобов`язувався сплатити за це гонорар.

16.09.2021 року до вказаного вище договору Адвокатським об`єднанням «Паверлекс» та ОСОБА_1 складено додатковий договір, яким доповнено п. 1.2 розділу 1 договору від 31.03.2021 року та погоджено сторонами, що правова (правнича) допомога надається Об`єднанням відносно захисту прав та представництва інтересів Клієнта у справі (спорі) №2-1504/11 на стадії апеляційного розгляду, яка перебуває в Одеському апеляційному суді, за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2021 року у справі №2-1504/11 за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Першого Приморського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов.

Також, п. 5.2 розділу 5 «Гонорар та фактичні витрати. Порядок їх обчислення і внесення» доповнено наступними положеннями: «Розмір гонорару за надання правничої допомоги за цим договором, предмет якої визначено цим Додатковим договором від 16.08.2021 року до Договору від 31.03.2021 року, складає 100 000 (сто тисяч) грн., які Клієнт сплачує Об`єднанню протягом одного місяця після прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції у справі №2-1504/11, тощо».

На підтвердження фактично наданих Клієнту послуг, їх обсягів та вартості кожної з послуг, заявником надано Звіт про обсяги наданих послуг та використання адвокатом робочого часу на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 по договору «про надання правової (правничої) допомоги» б/н від 31.03.2021 року по справі №2-1504/11 у вересні - жовтні 2021 року.

За вказаним звітом адвокатом було вчинено наступні дії в межах надання правової допомоги:

- зустріч з клієнтом, правовий аналіз та вивчення документів та апеляційної скарги органу ДВС, вироблення правової позиції по справі, підготовка та підписання додаткового договору до договору від 31.03.2021 року про надання правничої допомоги (02год. 20хв.);

- робота з документами та апеляційною скаргою, складання відзиву на апеляційну скаргу, формування додатків до відзиву, направлення відзиву на адреси сторін по справі та подання відзиву до Одеського апеляційного суду (09год. 40хв.);

- робота з документами та складання заяви про обґрунтування та стягнення судових витрат та додатків до неї по справі №2-1504/11, її направлення на адреси відповідача та до П`ятого апеляційного адміністративного суду (04год. 20хв.).

При визначенні суми відшкодування, опираючись на висновок викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вказані положення кореспондуються із приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI, згідно яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до п.п. 2, 5, 6, 9 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;

захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI видами адвокатської діяльності є, у тому числі:

надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Апеляційний суд враховує, що з метою захисту своїх прав та належного представництва інтересів в суді апеляційної інстанції між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Паверлекс» визначений розмір гонорару за правову (правничу) допомогу у сумі 100 000,00 грн..

Виходячи з представлених суду матеріалів, гонорар адвоката визначений у фіксованому розмірі та узгоджений між Адвокатським об`єднанням «Паверлекс» та ОСОБА_1 у відповідній Додатковій угоді, що відповідає умовам Договору про надання правової (правничої) допомоги.

Перевіривши обсяг наданих адвокатом послуг у зв`язку із розглядом цієї справи, апеляційний суд враховує, що ці послуги пов`язані із наданням адвокатом правничої допомоги у формі консультацій і роз`яснень з правових питань, складенням заяв, процесуальних та інших документів правового характеру, тобто відповідно до положень ст. ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI, що відноситься до видів адвокатської діяльності.

Одержання правової (правничої) допомоги у зв`язку із розглядом справи за апеляційною скаргою орану державної виконавчої служби представником Орлової Л.Л. підтверджено під час подання відзиву на апеляційну скаргу, заявою про обґрунтування та стягнення судових витрат та додатками до неї, поясненнями на заперечення Відділу.

Обсяг наданих адвокатом послуг у зв`язку із розглядом апеляційної скарги Відділу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року, відповідає доказам, наявним в матеріалах справи.

Слід враховувати, що гонорар адвоката узгоджений у фіксованому розмірі, тобто не залежить від обсягу послуг та витраченого часу.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи представника ОСОБА_1 про те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат, понесених позивачем у зв`язку із правовою допомогою, відповідно до положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Водночас, принциповим під час вирішення цього питання є перевірка судом доведеності стороною відповідності таких витрат критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та їх співмірності зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг та ціною позову.

На переконання апеляційного суду, витрати ОСОБА_1 на правову допомогу є документально підтвердженими, представлений адвокатом на розгляд суду обсяг матеріалів був достатнім для вирішення судом справи.

Суд враховує висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 28.04.2021 року по справі №640/3098/20, згідно яких, враховуючи, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів зауважує, що як вбачається з матеріалів справи, саме Відділом було подано апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2021 року при тому, що ОСОБА_1 як боржником оскаржувалися дії та рішення Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №50236358.

Однак, 16.06.2021 року вищезазначені органи державної виконавчої служби безпідставно вирішили вчинити дії з передачі виконавчого провадження №50236358 на виконання до Відділу в той час, як 04.06.2021 року Приморським районним судом м. Одеси вже була постановлена ухвала, яка набрала законної сили 09.06.2021 року.

Тобто, органи державної виконавчої служби замість того, щоб негайно виконати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2021 року та вчинити дії з поновлення порушених прав ОСОБА_1 , подали до апеляційного суду апеляційну скаргу та не здійснили обов`язкових дій з поновлення прав ОСОБА_1 .

Апеляційний суд доходить висновку, що така безпідставна апеляційна скарга Відділу та несвоєчасність вчинення дій органом державної виконавчої служби змусило ОСОБА_1 до понесення додаткових витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного провадження, розмір якої в цілому є співмірним з загальним розміром стягнення грошового суми з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №50236358, що в цілому складає 997 633,85 грн..

Тому, виходячи із характеру спірних правовідносин, що склались між сторонами, колегія суддів частково враховує подані Відділом заперечення на заяву про обґрунтування та стягнення судових витрат, що стосується їх розміру.

В свою чергу, апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта, викладені у запереченні на заяву про обґрунтування та стягнення судових витрат стосовно відсутності платіжного документу про оплату правничої допомоги, та звертає увагу Відділу на наступний правовий висновок Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 02.09.2020 у справі №329/766/18: «Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.»

Такої самої правової позиції щодо можливості розподілу вартості витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які за умовами договору мають бути сплачені після прийняття рішення суду у справі, дотримується і Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 26.06.2019 року у справі №813/481/18.

Судова колегія зазначає, що ЦПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Інших заперечень та правових доводів щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката до апеляційного суду від апелянта не надходило.

Посилання представника ОСОБА_1 на правові позиції Верховного Суду колегія суддів враховує, виходячи з конкретних обставин, що склались у відповідних спірних правовідносинах.

Відтак, оцінивши рівень заявлених до відшкодування витрат позивача на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи, з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, а також співмірність послуг категорії складності справи та пропорційності витраченого часу, об`єму наданих послуг, їх необхідності, з врахуванням поданих Відділом заперечень, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 ..

Враховуючи викладене, колегія судів вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу за апеляційний перегляд судового рішення, у розмірі 75 000,00 грн..

Відтак, наявні підстави для ухвалення додаткової постанови про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 12, 137, 141, 270, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Фомічова Владислава Олеговича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 15 лютого 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дришлюк

Р.Д.Громік