_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 367/3747/22
Провадження № 2-о/947/469/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

19.12.2022

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи №367/3747/22 за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2022 року до Київського районного суду м. Одеси в порядку ст.31 ЦПК України з Ірпінського міського суду Київської області надійшла цивільна справа №367/3747/22 за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, яка згідно до автоматичного розподілу судової справи між суддями, вказана справа передана судді Київського районного суду м. Одеси Я.В. Бескровному.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , суддя дійшов до наступного.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV Окреме провадження ЦПК України.

З матеріалів заяви вбачається, що представник заявника просить суд встановити факт реєстрації шлюбу, зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Нахімовського районного управління юстиції м. Севастополь 28 липня 2000 року між громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) поновити актовий запис про укладення шлюбу між громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Євпаторія, Крим, та громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою міста Мурманськ, Росія, який був укладений між ними та зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Нахімовського районного управління юстиції м. Севастополь 28 липня 2000 року, актовий запис № 293, дошлюбне прізвище нареченого - ОСОБА_3 , дошлюбне прізвище нареченої - ОСОБА_3 , сімейний стан нареченого - неодружений, сімейний стан нареченої - неодружена. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила собі прізвище на « ОСОБА_3 », ОСОБА_2 залишив собі прізвище « ОСОБА_3 ».

21 квітня 2022 року з метою оперативного реагування на ситуацію в державі, яка зумовлена широкомасштабним вторгненням російської федерації на територію України, а також запровадженням воєнного стану Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» № 2217-ІХ, яким зокрема були внесені зміни до частини 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Вказаним Законом передбачено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Частиною 2 статті 1 вказаного Закону також визначено, що датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Законом № 2217-IX від 21.04.2022, який набрав чинності 07.05.2022, внесено зміни до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якої, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту реєстрації шлюбу, представником заявника було додано до заяви копію свідоцтва про одруження, яке було видано органами на тимчасово окупованій території.

Вказаний документ у відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який додається до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану, визнається дійсним в Україні.

Отже, заявник може звернутись до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану, додавши до заяви свідоцтво про одруження, видане на тимчасово окупованій території, та зареєструвати факт шлюбу у встановленому законом порядку.

Варто зазначити, що суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. При цьому, у разі відмови компетентного органу проведення державної реєстрації шлюбу, така відмова (бездіяльність) може бути оскаржена в адміністративному порядку.

В зв`язку з цим є підстави для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки порядок державної реєстрації шлюбу віднесено до повноважень органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статтями 186, 260, 317, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі №367/3747/22 за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права в порядку позовного провадження з дотриманням правил юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бескровний Я. В.