ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №509/3134/20

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4354/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Нана Дмитра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Гандзій Д.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та відзив на позов

У липні 2020 року ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, визнання частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, визнання права власності на Ѕ частину нерухомого майна та стягнення грошових коштів.

Позов мотивовано тим, що під час знаходження справи в суді на стадії підготовчих судових засідань, ОСОБА_3 , в чиїх інтересах діяла її матір та первісний позивач ОСОБА_2 , виповнилося 18 років та вона стала повнолітньою, а тому може самостійно представляти свої інтереси в суді по даній справі в порядку ст.55 ЦПК України, як позивачка, у зв`язку з чим, відбулася процесуальна заміна позивачки ОСОБА_2 на ОСОБА_3 .

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 ОСОБА_4 , шлюб між яким та нею ( ОСОБА_2 ), зареєстрований 21 вересня 2001 року, був розірваний заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24 листопада 2010 року.

В подальшому, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24 січня 2014 року, ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі стягненням з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дочки аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно до її повноліття. Після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилася спадщина у виді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала спадкодавцю на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 30 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Цю квартиру одноособово успадкувала мати останнього - відповідачка ОСОБА_1 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 червня 2020 року. В заяві від 23 січня 2020 року на ім`я приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурської В.С. ОСОБА_1 зазначила про відсутність, крім неї, інших спадкоємців, достовірно знаючи про те, що її онука ОСОБА_3 також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 , незважаючи на позбавлення його батьківських прав відносно дочки.

Зазначала, що через плутанину у написанні прізвища спадкоємця, ОСОБА_1 не отримала свідоцтва про право на спадщину законом, що підтверджується рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 березня 2020 року, яким було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , як матері та сина.

Обґрунтовуючи позов в частині встановлення факту родинних відносин між батьком та дочкою, посилалась на те, що є розбіжності у написанні по батькові спадкодавця ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , як « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 », які містяться у свідоцтві про народження позивачки та у свідоцтві про одруження.

Мотивуючи позов в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , посилалась на вимоги ст.1261 ЦК України, вказуючи, що на момент смерті свого батька ОСОБА_4 , його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була неповнолітня, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Крім цього, зазначала, що до спадкової маси відносяться грошові кошти у загальній сумі 267 000 грн., які знаходилися на банківських рахунках ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк», та повністю зняті після його смерті відповідачкою ОСОБА_1 .

Посилаючись на викладене, позивачка просила:

-встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дочки та батька;

- визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 03 червня 2020 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С. за реєстром №608, яким посвідчено право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині визнання ОСОБА_1 власником 1/2 частини вказаної квартири;

-визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частину суму спадкових грошових коштів у розмірі 133 500 грн., які були зняті з банківських рахунків ОСОБА_4 після його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1а.с.1-7, т.2 а.с.173-174).

У відзиві на позов адвокат Нан Д.М. в інтересах ОСОБА_1 просив у позові відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_1 вважала, що після позбавлення батьківських прав дитина та батько втрачають особисті немайнові та майнові права, пов`язані з батьківством, зокрема і на спадщину.

Під час звернення до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурської В.С., ОСОБА_1 не мала на меті приховати факт наявності неповнолітньої дочки у померлого ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі ст.1261 ЦК України ОСОБА_1 було видано свідоцтво про права на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно технічного паспорта,вказана квартира загальною площею 37,2 кв.м., складається з однієї житлової кімнати, кухні, ванної кімнати, балкону та коридору, яка є неподільною, тобто квартира технічно не може бути поділено на окремі об`єкти нерухомого майна.

З огляду на те, що між сторонами не склалися дружні родинні відносини, спільне володіння та користування спірною квартирою є фактично неможливим.

Оскільки спільне проживання сторін в однокімнатній квартирі неможливе, а виділ частки в натурі технічно не може бути реалізований, визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частки квартири не вирішить спору щодо цього майна, а лише створить перешкоди у користуванні ним, тому відповідачка вважає за можливе здійснення на користь ОСОБА_3 виплату грошової компенсації у розмірі вартості 1/2 частки вказаної квартири.

Також представник зазначив, що позивачкою не надано до позовної заяви жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про те, що відповідачка взагалі мала доступ до банківських рахунків ОСОБА_4 та здійснювала будь-які операції з таких рахунків від свого імені (т.2а.с.1-3).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2021 року позов задоволено.

Встановлено юридичний факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дочки та батька.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 03 червня 2020 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С. та зареєстроване в реєстрі за №608, яким посвідчено право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки цього майна.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму грошових коштів у розмірі 133 500 грн., які були зняті з банківських рахунків ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи та за забезпечення позову в сумі 3801,60 грн.(т.3а.с.18-24).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі адвокат Нан Д.М. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Доводи скарги зводяться до того, що;

-суд першої інстанції безпідставно не зупинив провадження у справі у даній справі до

набрання законної сили рішення у справі №509/1461/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування від 30 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на підставі якого у останнього виникло право власності на спірну квартиру;

-в основу висновків про стягнення з відповідачки на користь позивачки Ѕ частини

суми спадкових грошових коштів у розмірі 133 500 грн. суд першої інстанції поклав недопустимі докази (т.3а.с.26-29).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 , посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (т.3а.с.67-70).

Про дату судового засідання, призначеного на 05 липня 2022 року, учасники судового процесу повідомлені належним чином.

05 липня 2022 року до суду надійшло клопотання представника відповідачки адвоката Нана Д.М. про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі №509/1461/21 на підставі п.6ч.1ст.251 ЦПК України.

Із змісту клопотання не вбачається, що заявник наполягав на його розгляді за його обов`язкової участі, в тому числі в режимі відеоконференції.

Разом із тим, представник відповідачки просив суд у разі відмови у зупиненні провадження у справі відкласти розгляд справи на інший зручний для суду та учасників процесу день та час.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 липня 2022 року клопотання адвоката Нана Д.М. в інтересах ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі залишено без задоволення.

Оскільки клопотання адвоката Нана Д.М. в частині відкладення розгляду справи, призначеного на 05 липня 2022 року, на іншу дату не містило взагалі будь-яких поважних причин для його задоволення, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників судового процесу.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_3 , її батько записаний як ОСОБА_4 , матір ОСОБА_2 (т.1а.с.18).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 21 вересня 2001 року батьки ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який розірваний заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24 листопада 2010 року (т.1а.с.23,26).

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24 січня 2014 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі стягненням з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 11 січня 2013 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.20-21).

ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавець ОСОБА_4 помер в Італії, м.Савона, що підтверджується належним чином перекладеним з італійської на українську мови та засвідченим нотаріально у м.Савоні витягом з актового запису № 1140, після смерті якого була заведена спадкова справа за заявою його матері - відповідачки ОСОБА_1 (т.1 а.с. 177-180).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 залишилася спадщина у виді квартири АДРЕСА_2 .

Вказана квартира належала спадкодавцю на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 30 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Цю квартиру одноособово успадкувала мати останнього - відповідачка ОСОБА_1 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 червня 2020 року (т.1а.с.192-193,202-203).

Із спадкової справи №1/2020 вбачається, що 23 січня 2020 року на ім`я приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурської В.С. надійшла заява від ОСОБА_1 в якій вона зазначила про відсутність, крім неї, інших спадкоємців (т.1а.с.176).

03 лютого 2020 року ОСОБА_2 , як представник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановлений законом 6-ти місячний строк, звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вінницького Б.В., повідомивши про іншого спадкоємця за законом - матір спадкодавця ОСОБА_1 (т.1а.с.51).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 березня 2020 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , як матері та сина (т.1 а.с.188-189).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Щодо визнання частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом

Згідно ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Так, ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Зокрема, такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Так, порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано ст. 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у ст. 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його мати - відповідачка ОСОБА_1 та дочка - позивачка ОСОБА_3 .

Як зазначалось вище, 23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурської В.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_4 , в якій вона зазначила, що крім неї, інших спадкоємців після померлого немає. На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 заведена спадкова справа за №1/2020 (т.1а.с.175-204).

03 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцького Б.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 , в якій зазначила, що крім неї є мати спадкодавця - ОСОБА_1 . На підставі вказаної заяви ОСОБА_3 заведена спадкова справа за № 2/2020 (т.1а.с.50-70).

03 червня 2020 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я матері ОСОБА_1 після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартиру АДРЕСА_2 та належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 30 березня 2016 року за реєстром № 294, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (т.1а.с.202).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, якою в даному випадку є позивачка ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом, є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11 грудня 2019 у справі № 414/811/17.

З огляду на викладене, право ОСОБА_3 на спадкування після смерті її батька було порушено, оскільки позивачка є особою, яка має право на спадщину за законом і вона це право вже реалізувала, прийнявши спадкове майно у встановленому законом порядку, проте на її частку було видано спірне свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , без урахування її частки, тому такий обраний позивачем спосіб судового захисту є правильним та ефективним, в зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спадкового майна, успадкованого ОСОБА_1 .

Щодо визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_3 прийняла спадщину, що залишилася після смерті її батька, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в порядку встановленому ЦК України, а тому спадщина належить її з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, з 20 листопада 2019 року.

Позивачка успадкувала за законом право на частину нерухомого майна у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , право на яку мав спадкодавець, та в установленому порядку не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, через те, що приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурської В.С. видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 , без врахування ще одного спадкоємця першої черги, порушивши права позивачки на спадкування належної їй частини спадщини, тому успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

З урахуванням положень ст.ст.1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Право ОСОБА_3 на вказане спірне майно не визнається відповідачем, вона оспорює право власності спадкодавця ОСОБА_4 на спірну квартиру.

Враховуючи, невизнання такого права відповідачки на спадкове майно, відсутність у позивачки правовстановлюючих документів на спірну квартиру, що свідчить про відсутність у останньої умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, є підстава для захисту її порушених прав у судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у ОСОБА_3 є всі правові підстави для визнання у судовому порядку права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо стягнення грошових коштів

Як вбачається із змісту позовних вимог, ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь 1/2 частину суму спадкових грошових коштів у розмірі 133 500 грн., які були зняті з банківських рахунків ОСОБА_4 після його смерті в загальному розмірі 267 000 грн.(т.2а.с.173).

У відповідності до ст.ст.12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони.

Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається картрахунку картки № НОМЕР_1 ….5034 за випискою банку на рахунок ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховані кошти в сумі 2005 доларів США, які були зняті з його рахунку після його смерті (т.2а.с.65).

Посилання позивачки на наявність коштів на рахунку ОСОБА_4 в розмірі 3 090 доларів США на іншому картковому рахунку № НОМЕР_2 до уваги не приймаються, оскільки зазначені кошти були зараховані та зняті за життя ОСОБА_4 - 19 листопада 2019 року (т.1а.с.74).

Оскільки з часу відкриття спадщини спадкове майно належить двом спадкоємцям, то, сума, яка була зарахована в розмірі 2005 доларів США на рахунок ОСОБА_4 та знята відповідачкою ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 підлягає розподілу між двома спадкоємцями.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким, чином, одноособове володіння, користування та розпорядження відповідачкою грошовими коштами в сумі 2005 доларів США можна кваліфікувати як набуття майна без достатньої правової підстави за рахунок іншого спадкоємця, але лише в тій частині, що припадає на іншого спадкоємця.

Позивачка ОСОБА_3 має право на отримання цього майна, оскільки в цьому конкретному випадку 1/2 частина суми грошових коштів, отриманих є безпідставно набутим майном відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Доводи позивачки ОСОБА_3 про стягнення з відповідачки суми знятих коштів після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , по банківським рахункам в розмірі 267 000 грн. не підтверджено належними доказами.

Оскільки ОСОБА_3 прийняла спадщину на все спадкове майно, у тому числі й на грошові кошти, які знаходились на депозитних рахунках спадкодавця ОСОБА_4 у банківських установах, тому вона набула право на 1/2 частину вказаних коштів, які було знято з рахунку після його смерті.

Згідно курсу НБУ станом на 05 липня 2022 року кошти в розмірі 2005 доларів США еквівалентно (35.60) в сумі 71 378грн. (2005х35.60=71378) , де 1/2 частина складає 35 689 грн., тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 , грошових сум в розмірі 133 500 грн. змінити, стягнути з відповідачки грошові кошти в розмірі 35 689 грн., в іншій частині рішення суду першої інстанції від 29 липня 2021 року залишити без змін.

Висновок суду першої інстанції про встановлення факту родинних відносин сторонами не оспорюється та апеляційним судом не перевіряється.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Нана Дмитра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2021 року в частині стягнення грошових сум змінити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в частині стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) суму грошових коштів у розмірі 35689 грн., які були зняті з банківських рахунків ОСОБА_4 , після його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 липня 2022 року.

Головуючий

Судді: