Номер провадження: 22-ц/813/4216/22
Справа № 2-382/1529/12
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого доку- мента та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-382/1529/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі філії ПАТ «КБ «Надра», Одеське регіональне управління, до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Тимошенка С.В. 22 березня 2021 року у м. Татарбунари Одеської області, -

встановила:

У березні 2021 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» звернулось до суду з даною заявою, посилаючись на наступне.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області № 2-382/1529/12 від 12.05.2012 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра»» було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором за № ОД14/03/2007/840-К/22 від 29.03.2007 року в розмірі 74110,55 грн., а також судовий збір в розмірі 741,10 грн. 04.08.2020 року ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» уклали Договір про відступлення права вимоги за кредитним договорами, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором. 04.08.2020 року між ПАТ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» уклали Договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за договором за № ОД14/03/2007/840-К/22 від 29.03.2007 року.

Таким чином, ТОВ «Фінанс Проперті Групп» стало правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «ФК «Дніпрофінансгруп» за кредитним договором № ОД14/03/2007/840-К/22 від 29.03.2007 р. Також заявник зазначає, що на підставі вищевказаного рішення Татарбунарського районного суду були видані виконавчі листи. Але, в автоматизованій системі виконавчих проваджень інформація щодо відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутня. Таким чином, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується актом «КБ «Надра» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог. З моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків. Отже, на думку заявника, виконавчі листи стягувачем втрачені та місцезнаходження їх невідоме. Рішення Татарбунарського районного суду від 12.05.2012 року залишено без виконання, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для його примусового виконання.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 березня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання було задоволено.

Здійснено заміну Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів № 2-382/1529/12, виданих Татарбунарським районним судом Одеської області відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Видано дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у справі № 2-382/1529/12, та поновлено строк для пред`явлення його до виконання.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта обставини, вказані заявником, не свідчать про наявність виключних непереборних обставин, які б завадили стягувачу своєчасно звернутись до державного виконавця для примусового виконання рішення суду, а тому строк пред`явлення виконавчого листа у справі №2-382/1529/12 пропущено ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» без поважних причин.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції оскаржено у апеляційному порядку лише ОСОБА_1 , то, відповідно, судове рішення підлягає перегляду у межах вирішення питання щодо прав, законних інтересів та обов`язків виключно ОСОБА_1 .

Сторони про розгляд справи на 14 червня 2022 року були сповіщені належним чином.

Заяв, клопотань від сторін по справі до Одеського апеляційного суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для часткового скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.05.2012 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені, та з останніх стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 74 110,55 грн. та судовий збір у розмірі 741,10 грн.

Відповідно до копії договору № GL48N718070_А_3 про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року (а.с.6-7), ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло всі права кредитора за переданими йому кредитними договорами, у тому числі, і до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно копії договору № GL48N718070_А1-2 про відступлення прав вимоги від 20.08.2020 року (а. с.14-15), ТОВ «Фінанс Проперті Групп» набуло всі права кредитора за переданими йому кредитними договорами, у тому числі, і до боржників.

Згідно частин першої, другої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма кореспондується з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, а її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду із даною заявою з метою можливості виконання рішення суду та захисту законних прав та інтересів стягувача.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», та задовольнив заяву ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони на його правонаступника.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 76-81 ЦПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Вказане відповідає правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17.01.2020 року у справі № 916/2286/16.

Крім того колегія суддів, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, зазначає, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність заміни стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

Однак, дійшовши вірних висновків щодо вказаних обставин справи, судом першої інстанції було необґрунтовано задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За частиною першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення до ЦПК України в редакції 15 грудня 2017 року, право на видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу належить суду, який видав оригінал виконавчого листа або судового наказу. Суб`єктами права на звернення із заявою до суду про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можуть бути: стягувач у разі, якщо ним втрачено оригінал виконавчого документа, а також державний виконавець, якщо оригінал виконавчого документа втрачено ним після відкриття виконавчого провадження. Заява про видачу дубліката виконавчого листа подається до суду до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.05.2012 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені, та з останніх стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 74 110,55 грн. та судовий збір у розмірі 741,10 грн.

Виконавчі листи у справі №2-382/1529/12 були видані судом на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» 12 травня 2012 року.

З Акту про втрату виконавчих листів (а.с.16) вбачається, що у ПАТ «КБ «Надра» відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» кредитними договорами, інформацією про їх місцезнаходження банк не володіє.

12 березня 2021 року представник ТОВ «Фінанс Проперті Групп» звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до виконання, посилаючись на те, що в результаті перевірки матеріалів кредитної справи та підготовки передачі виконавчих листів до виконавчої служби на виконання, було встановлено втрату оригіналів виконавчих листів, у зв`язку із чим заявник просив видати дублікати виконавчих листів та поновити строк на їх пред`явлення до виконання.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Згідно ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, що діяв на момент винесення судового рішення у цивільній справі №2-1008/09 та набрання ним законної сили, було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Відповідно до п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази наявності поважних причин, з огляду на які ПАТ «Комерційний банк «Надра» не мав змоги звернутись до виконавчої служби щодо пред`явлення виконавчого листа по справі №2-382/1529/12 для виконання з 2012 року, враховуючи, що такий виконавчий лист має строк пред`явлення до виконання 1 рік, а тому суд першої інстанції необґрунтовано поновив заявнику пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо ОСОБА_1 .

При цьому, безпідставним є посилання заявника на те, що перебування ПАТ КБ Надра у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа є поважною причиною для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки така причина пропуску строку не може бути визнана судом поважною.

Вказане відповідає правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 03 грудня 2018 року у справі №683/1070/14.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до частково неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим ухвала Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 березня 2021 року підлягає скасуванню в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про видачу дубліката виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у справі № 2-382/1529/12, та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 березня 2021 року - скасувати в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про видачу дубліката виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у справі № 2-382/1529/12, та в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Постановити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про видачу дубліката виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у справі № 2-382/1529/12, та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , - відмовити.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 30 червня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе