КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 грудня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/10554/20

Головуючий у першій інстанції - Дубас Т.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12782/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди - відмовлено(а.с. 111-117).

Не погодившись з рішенням районного суду, 31 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шипілов О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою (а.с. 122-128).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року витребувано з Києво-Святошинського районного суду Київської області матеріали даної цивільної справи (а.с. 132).

28 листопада 2022 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 29 листопада 2022 року передана судді-доповідачу.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шипілов О.В. порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначив, що 16 листопада 2021 року позивач не був повідомлений про судове засідання, копію оскаржуваного рішення суд першої інстанції йому не надсилав. Позивач двічі звертався до суду щодо отримання копії постанови та лише 26 жовтня 2022 року в канцелярії суду представник позивача отримав копію оскаржуваного рішення, тому вважає, що має право на поновлення пропущеного строку (а.с. 123).

Разом з тим, у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваного рішення 08 грудня 2021 року (а.с. 120).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року - залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали (а.с. 136-137).

Підставами залишення апеляційної скарги без руху були несплата судового збору та неповажність причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим було запропоновано апелянту на виконання вимог цієї ухвали направити до Київського апеляційного суду заяву, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 500,00 грн.

19 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шипілов О.В. направив до суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги разом з квитанцією про сплату судового збору на суму 1 500,00 грн. В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду зазначав, що позивач не отримував копію оскаржуваного рішення за розпискою на рекомендованому повідомленні, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 120). Вказував, що працівником АТ «Укрпошта» поштове відправлення з рішенням суду першої інстанції було видане замість ОСОБА_1 - його батькові ОСОБА_3 , який є третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у даній справі, та який не мав повноважень щодо отримання такого листа за іншу особу. Крім того, зауважував, що оскаржуване рішення ОСОБА_3 не надав ОСОБА_1 для ознайомлення. Також посилався на те, що в розписках про вручення поштового відправлення ОСОБА_3 (а.с. 119) та ОСОБА_1 (а.с. 120) міститься один і той же підпис, що належить ОСОБА_3 , та проставлена дата 08 грудня 2021 року.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що позивач особисто чи на електронну адресу не отримував копію оскаржуваного рішення, а суд першої інстанції надав його представнику позивача лише 26 жовтня 2022 року, вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений (а.с. 143-144).

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів заявника щодо наявності поважних причин пропуску встановленого законом строку для звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення суду виходячи з того, що у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваного рішення 08 грудня 2021 року (а.с. 120). Доказів того, що поштове відправлення отримав не апелянт, а інша особа, до суду не надано.

Посилання представника ОСОБА_1 - адвоката Шипілова О.В., що копію оскаржуваного рішення отримав його батько ОСОБА_3 , який є третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у даній справі, не є спроможними, оскільки за положеннями ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Крім того, апеляційний суд враховує, що апелянт ОСОБА_1 є позивачем у справі та мав в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, натомість апеляційну скаргу подано апелянтом більш ніж через 11 місяців з дня ухвалення оскаржуваного рішення у справі.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41,від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27).

Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на те, що зазначені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, а на усунення недоліків апелянт не навів інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті апеляційного провадження у справі. Тому з метою повернення сплаченої суми судового збору за подачу апеляційної скарги, особа, яка його сплатила, має подати відповідне клопотання.

Керуючись ст.ст. 354, ч. 4 ст. 357, ст. 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова