У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

заявника- ОСОБА_1

позивача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, суд

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 41 468, 00 гр. матеріальної шкоди та 2 000, 00 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908, 00 гр. судового збору та 3 000, 00 гр. судових витрат.

В решті позову відмовлено.

У січні 2021 року відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Посилається на те, що 13 січня 2022 року отримав заочне рішення суд від 20 грудня 2021 року.

Зазначає, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 згідно договору дарування №1753 від 10 вересня 2016 року, однак вона, як власник майна, до участі в справі не була залучена.

Зазначає, що звернувся до компетентних організацій задля встановлення та усунення причин псування оздоблення квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим було складено акт № 112 від 01 грудня 2021 року та акт від 14 грудня 2021 року, які спростовують можливість виникнення ушкоджень квартири АДРЕСА_2 за рахунок залиття із квартири АДРЕСА_3 .

З урахуванням цього, просить задовольнити заяву.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав.

Позивач заперечувала проти перегляду заочного рішення.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута у відсутності відповідача.

Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до матеріалів справи вона неодноразово призначалася до судового розгляду, відповідач у порядку, визначеному законом, повідомлявся про час розгляду справи.

Конверт, в якому відповідачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження в справі та копія позовної заяви з додатками, був вручений дружині відповідача 26 листопада 2021 року.

Заявник в судовому засіданні зазначив, що належним чином про дати судових засідань не повідомлявся, номер його телефону зазначений невірно.

Наголосив на тому, що не є належним відповідачем у справі.

З урахуванням цього та викладеного вище, суд вважає обґрунтованими посилання відповідача щодо поважності причин неявки в судове засідання.

Крім того, суд зважає на те, що обставини, на які посилається заявник, не були предметом дослідження та перевірки суду, не були відомі суду та не могли бути враховані при ухваленні рішення.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, суд враховує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує право кожному на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання».

Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип.

Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом.

В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи з викладеного вище, обставин, викладених в заяві, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Керуючись статтями 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Справу призначити до розгляду на 29 червня 2022 року на 10.00.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2022 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва