ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4298/21
провадження № 2/753/482/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О. розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 р. товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (далі по тексту - ТОВ "ПУЕЦ", позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач 1, боржник), ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач 2, боржник), ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , відповідач 3, боржник), ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4 , відповідач 4, боржник) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, трьох відсотків річних та індексу інфляції в загальному розмірі 26 701,20 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач з жовтня 2012 року почав здійснення обслуговування будинку АДРЕСА_2 надана для проживання відповідачам. Відповідно до ордера № 4896 від 16.07.2013, відповідачу ОСОБА_1 та її сім`ї, яка складається з чотирьох осіб ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) було надано право на зайняття службового жилого приміщення, а саме квартири АДРЕСА_2 /том 1 а.с. 18/. 17.07.2013 між позивачем та відповідачем 1 було укладено договір № 258 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивачем безперебійно надавались житлово-комунальні послуги за вказаною адресою, однак відповідачі не сплачувала кошти за спожиті послуги у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Станом на 15.02.2021 за відповідачами рахується заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 25 367,80 грн. Відповідачі як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язані сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 750,78грн. та трьох відсотків річних в сумі 582,62 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже, враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання ними у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до витягу № 3 рішення з протоколу засідання Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15.08.2012 №29 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , переданий на обслуговування та експлуатацію ТОВ «Перший український експертний центр» /том 1 а.с. 19/.

Відповідно до акту прийому-передачі від 01.10.2012, ПАТ «ХК «Київміськбуд» передав, а ТОВ «Перший український експертний центр» прийняв на обслуговування та експлуатацію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 /том 1 а.с. 21-24/. В період обслуговування даного будинку, позивач здійснював обслуговування, утримання та експлуатацію вказаного будинку, який перебуває на його балансі.

Відповідно до ордера № 4896 від 16.07.2013, відповідачу ОСОБА_1 та її сім`ї, яка складається з чотирьох осіб ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) було надано право на зайняття службового жилого приміщення, а саме квартири АДРЕСА_2 /том 1 а.с. 18/.

Як вбачається із матеріалів справи, для забезпечення надання житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_3 позивачем було укладено ряд договорів, а саме: договір № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.10.2012, договір № 107-о від 15.11.2012 на технічне обслуговування пожежних систем, договір № 2/1848-к-12 на вивезення та знешкодження твердих побутових відходів від 01.10.2012, підрядний договір №21/13 від 01.08.2013 на технічне обслуговування та ремонт диспетчерських систем, що також підтверджується відповідними актами здачі - прийняття відповідних робіт /том 1 а.с. 39-250, том 2 а.с. 26-28/.

Відповідачі не вносили плату за отримані житлово-комунальні послуги в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 15.02.2021 становить 25 367 грн 80 коп. /том 1 а.с. 11-13/.

17.07.2013 відповідачем ОСОБА_1 було підписано договір № 258 з позивачем про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території /а.с. 14-15/.

Відповідно до п.п. 5, 12 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Обов`язок споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території випливає і з положень статей 151, 162 Житлового кодексу Української РСР та Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572.

За приписом статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV).

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (стаття 19 Закону № 1875-IV).

Пунктом першим частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV встановлено обов`язок споживача, а пунктом 3 частини другої статті 21 цього Закону - обов`язок виконавця, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг згідно з Типовим договором.

Форма і зміст Типового договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», яка була чинною до 05.09.2018.

Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно Типового договору було укладено між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 .

Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Аналізуючи вищенаведені положення закону та підзаконних актів в сукупності з загальними засадами цивільного законодавства та положеннями ЦК України про договір, суд дійшов висновку, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 20 Закону № 1875-IV право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї реалізується лише при відповідному документальному оформленні, а з відповідною заявою відповідачі до позивача не зверталися.

Відповідно до п.п. 5, 12 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідачі є боржниками, які прострочили виконання грошового зобов`язання, а отже останні відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно з наданим позивачем розрахунком втрати від інфляції становлять 750,78 грн., а три відсотки річних - 582,62 грн. /том 1 а.с. 13/.

При визначенні суми заборгованості, яка підлягає до стягнення з кожного з відповідачів, суд виходить з наступного.

Відповідачу ОСОБА_2 на день подачі позову було повних 17 років, а 18 років виповниться тільки 16 грудня 2021 р. Отже, виходячи з положень ст. 33 ЦК України, яка встановлює обсяг цивільної відповідальності неповнолітньої особи, та враховуючи, що згідно ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України обов`язок брати участь в утриманні будинку (квартири) покладається лише на повнолітніх членів сім`ї власника, а ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати вартість житлово-комунальних послуг лише з 17 грудня 2021 р., коли він набуде повної цивільної дієздатності.

Відповідачу ОСОБА_3 на день подачі позову було повних 14 років, а 18 років виповниться 26 квітня 2024 р. Отже, виходячи з положень ст. 33 ЦК України, яка встановлює обсяг цивільної відповідальності неповнолітньої особи, та враховуючи, що згідно ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України обов`язок брати участь в утриманні будинку (квартири) покладається лише на повнолітніх членів сім`ї власника, а ОСОБА_3 зобов`язана сплачувати вартість житлово-комунальних послуг лише з 27 квітня 2024 р., коли вона набуде повної цивільної дієздатності.

Судом до електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» направлено Запит про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_4 .

Згідно відповіді на вказаний запит, ОСОБА_4 , не зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 і не має зареєстрованого місця проживання в місті Києві.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої судом встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, і такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та двоє її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_2 і є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає позивач. А оскільки з огляду на вказане відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за своїх неповнолітніх дітей, то обов`язок по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 26701,20 грн суд покладає лише на неї.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись стст. 2, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою КМ України № 94 від 16.02.1994 року, правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями затвердженими ПКМУ від 08.10.1992 року № 572, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, офіс 1004, IBN НОМЕР_2 в АТ "Укрсиббанк» по м. Києву та Київській області, МФО 351005, , ІПН 50) заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 26 701 грн 20 коп. та судові витрати в сумі 2 270 грн., а усього 28 971 гривеня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: