Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3912/21
Провадження №: 2/332/415/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.,

при секретарі: Лебединській К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, про те, що відповідач користується електроенергією і є її споживачем на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 на постачання електроенергії, тобто існують договірні відносини, але обов`язків по сплаті за використану електроенергію відповідач не виконує, у зв`язку з чим винила заборгованість по оплаті за надані послуги у сумі 4399 грн. 37 коп. Позивач просить стягнути вказану заборгованість, а також стягнути судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, через канцелярію суду надав заяву , в якій зазначив про те, що позовну заяву подано за межами строку позовної давності, про що він заявляє. За таких підстав відповідач просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 31.10.1973 року по теперішній час, що підтверджується довідкою виданою на запит суду Департаментом реєстраційний послуг Запорізької міської ради від 01.11.2021 року (а.с.10) та користується електроенергією на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 (а.с.5-6)

Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, із наступними змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.

Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

У відповідності до розрахунку заборгованості надано позивачем вбачається, що 19.01.2016 року згідно до знятих показань приладу обліку зафіксовано 3978 кВт/г. 01.01.2019 року під час контрольного обходу зафіксовано показання лічильника 8441 мкВт/г, тобто за даний період відповідачем було спожито 4463 кВт/г . За цей період не здійснено жодних оплат за спожиту електричну енергію, отже сума заборгованості становить 4399 грн. 37 коп.(а.с.4)

Вартість спожитої відповідачем електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснюється державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачем ОСОБА_1 суд, дійшов наступних висновків.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Із розрахунку заборгованості та роздруківки по особовому рахунку , які містяться в матеріалах справи встановлено, що позивач - Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж у період з 19.02.2016 року по 01.01.2019 року надав відповідачу послуги з електропостачання на загальну суму 4399 грн.37 коп., (а.с.4), за цей період відповідач здійснив єдиний платіж 22.02.2016 року у сумі 144 грн. 10 коп. (а.с.5 зворот), а відтак з 22.02.2016 року (ч.1 ст.253 ЦК України) почався перебіг трирічного строку позовної давності, який з урахуванням приписів ч.5 ст.254 ЦК України закінчився 22.02.2019 року. За захистом своїх прав та законних інтересів Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернувся до суду згідно штампу на позовній заяві - 24.09.2021 року, що свідчить про подачу позовної заяви до суду після спливу строку позовної давності. Доказів наявності будь-яких поважних причин, через які позивачем було пропущено строк позовної давності за цей спірний період, суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію належить відмовити в повному обсязі у звязку із пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору не вбачається у звязку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст..ст. ст.. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко