ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 685/1149/20

Провадження № 22-ц/4820/43/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2021 року, суддя Бурлак Г.І., у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Селянського фермерського господарства «Кузьминці», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_12 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

встановив :

У вересні 2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_77 , ОСОБА_6 , (правонаступник ОСОБА_49 ), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернулися в суд з вищевказаним позовом, в якому просили витребувати з чужого незаконного володіння майно, яке належало КСП «50-ти річчя Перемоги» загальною вартістю 8916545,92 грн.

В обґрунтування позову зазначили, що вони є власниками майнових паїв ліквідованого КСП «50-ти річчя Перемоги», що підтверджується свідоцтвами на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства виданими Поляхівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області. Право на майновий пай при ліквідації КСП «50-ти річчя Перемоги» на момент розпаювання отримали 185 його колишніх членів. Будучи співвласники майнових паїв, навесні 2020 року вони дізналися про те, що все розпайоване майно, яке належало КСП «50-ти річчя Перемоги» перебуває у фактичному користуванні СФГ «Кузьминці» без достатніх правових підстав. Оскільки співвласники майнового паю ліквідованого КСП «50-ти річчя Перемоги» рішення про передачу майнового паю СФГ «Кузьминці» не приймали і договір про порядок володіння та користування майном не укладали, просили витребувати в СФГ «Кузьминці» майно в кількості 290 найменувань на загальну суму 8916545,92 грн.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19.07.2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_77 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просили скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили, що суд неправомірно відхилив заяву представника позивачів про виклик свідків та, не розглядаючи справи по суті, дав оцінку доказам у справі на стадії підготовчого провадження таким чином, розглянув справу формально. Суд дійшов висновку, що реалізація права власності позивачів на майнові паї залежить від дотримання ліквідованим КСП «50-ти річчя Перемоги» в процесі паювання вимог Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, яка затверджена постановою КМУ від 28.02.2001 року, №177. Суд безпідставно відхилив в якості доказу наданий позивачами оригінал переліку активів, які належать власникам майнових паїв, колишнім членам КСП «50-ти річчя Перемоги», які були надані в користування СФГ «Кузьминці» відповідно до протоколу №2 від 1997 року, що був підготовлений та підписаний головою СФГ «Кузьминці» Бойко С.І. Вказуючи на неналежність даного документу суд не врахував, що в чинному законодавстві не існує норми, яка б зазначала, що після ламінування оригінали документів втрачають юридичну силу і не можуть оцінюватись судами як докази.

В суді апелянт ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП (майнових сертифікатів) кожен із позивачів має право на пайовий фонд майна КСП «50-річчя Перемоги», с. Кузьминці, Теофіпольського району, Хмельницької області, а саме: частка ОСОБА_9 визначена в розмірі 1623 грн. або 0,34% від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, частка ОСОБА_4 - 2278 грн. (0,48%), частка ОСОБА_6 , який є правонаступником пайовика ОСОБА_49 - 1303 грн. (0,28%), частка ОСОБА_7 - 3233 грн. (0,68%), частка ОСОБА_77 - 2711 грн. (0,57%), частка ОСОБА_3 - 3316 грн. (0,70%), всього на загальну суму 14464 грн. (т. 1, а.с. 28-33).

Зі змісту листа голови СФГ «Кузьминці» Бойка С.Ф. №08 від 31.01.1998 року до бухгалтерського річного звіту за 1997 рік по СФГ «Кузьминці» на адресу Теофіпольського районного відділу статистики вбачається, що у фактичному користуванні СФГ «Кузьминці» перебуває майно пайовиків (т. 1, а.с. 34).

Згідно з актом Теофіпольського відділення Красилівської МРДПІ Хмельницької області «Про результати проведення перевірки з питання правомірності створення фермерського господарства «Кузьминці» від 19.01.1999 року, в січні 1997 року зборами трудового колективу прийнято рішення по розпаюванню КСП «50-ти річчя Перемоги». Розпаюванню підлягали основні та оборотні засоби між 285 членами підприємства. Майновий пай наділено в грошовому та натуральному виразі, основні та оборотні засоби, які підлягали розпаюванню, окремо кожному члену підприємства не виділено. Решта основних засобів залишковою вартістю 162474 грн. залишились не розпайованими і рахуються на балансі КСП «50-ти річчя Перемоги» (т. 1, а.с. 37).

У листі від 23.05.2014 року Управління агропромислового розвитку Теофіпольської РДА на ім`я голови ГО «Захист прав жителів села Кузьминці Теофіпольського району» ОСОБА_87 зазначено, що розпаювання майна агропідприємтва «50-ти річчя Перемоги», с.Кузьминці, загальною вартістю 473,3 тис. грн. було проведено в 1997 році і затверджено зборами пайовиків від 04.05.1997 року відповідно до протоколу №2. Договорів оренди майна між власниками майнових паїв та СФГ «Кузьминці» не укладалося, тому майно належить пайовикам. За результатами перевірки встановлено, що майно, яке використовувалося СФГ «Кузьминці» є власністю пайовиків с. Кузьминці (т. 1, а.с. 35).

Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема, Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29.01.2001 року, № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року, № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» і Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року, № 62.

За змістом статей 5, 7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових активів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).

Відповідно до пункту 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року, № 62, виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством - правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі, визначеному рішенням зборів співвласників паїв, або у порядку виділу своєї частки зі спільного майна шляхом пред`явлення позову до інших співвласників.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Тобто, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, тому суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Згідно із статтею 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна.

Речове право на чуже майно може виникати на підставі договору, закону, а також з інших підстав, встановлених законом.

Правомочність володіння визначається, як юридично забезпечена можливість здійснювати панування над річчю. Володіння є однією із складових правомочностей власника.

Як було встановлено, кожному з позивачів належить відповідна частка в майні пайового фонду ліквідованого КСП «50-ти річчя Перемоги».

Відповідно до статті 57, частини першої статті 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 131, 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачами не надано належних та допустимих доказів того, що спірне нерухоме майно, яке вони просили суд витребувати у відповідача як таке, що належить їм на праві власності, було визначено зборами співвласників для розпаювання та виділено саме їм.

Позивачі, стверджуючи про перебування у незаконному користуванні СФГ «Кузьминці» майна розпайованого фонду КСП «50-ти річчя Перемоги» на загальну суму балансової вартості 16208815,21 грн., в той же час заявляють вимогу про витребування у СФГ «Кузьминці» майна на загальну суму 8916545,92 грн., не мотивуючи таку вимогу та необхідність зменшення вартості майна.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачі які мають право на частку (пай) у майні сільськогосподарського підприємства, в натурі майно не отримували, у відсотковому співвідношенні майнові паї позивачів складають 3,05% від загального майнового фонду.

Враховуючи, що співвласники майнових паїв не виділили в натурі належні їм частки, не набули права власності на речі матеріального світу, які вони просять витребувати у відповідача, суд дійшов правильного висновку про те, що позивачами не доведено їх право власності на спірне нерухоме майно та, відповідно, їх право на витребування вказаного майна від відповідача (постанова Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі № 662/201/16-ц).

З урахуванням встановлених вище обставин справи, суд зауважує, що справа не містить також доказів на підтвердження обставин щодо фактичного володіння СФГ «Кузьминці» належним позивачам майном, на яке вони мають право в порядку паювання, його найменування та кількість.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи і на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 червня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова