Справа № 510/927/21
Провадження № 2/510/593/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.22 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Златі Н.С. на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012р. земельну ділянку площею 0,1000 га із кадастровим номером :02:0070376, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія витягу про державну реєстрацію прав від 28.09.2011р. за ОСОБА_5 (1/2 частина житлового будинку); копія витягу про державну реєстрацію прав від 16.06.2011р. за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (по Ѕ частині житлового будинку за кожним з них); копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.08.2011р. №2872; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.08.2011р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_5 ; копія договору купівлі-продажу нерухомості від 06.07.1963р.; копія акту прийому-передання нерухомості за договором дарування від 16.09.2020р.; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; копія договору дарування від 16.09.2020р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості та земельної ділянки від 19.05.2021р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2021р.; копія протоколів опитування осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за їхньою згодою; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 26.05.2022р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 24.05.2022р. ( після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не відкривалась).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , діючий через свого представника, звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зазначивши, що у вересні 2020 р. між ним та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 була досягнута домовленість про дарування належного їм житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , та присадибної земельної ділянки площею 0,1000 га за цією ж адресою. 16.09.2020р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір дарування нерухомості, згідно якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подарували, а позивач прийняв у дар вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку. У майбутньому відповідачі пообіцяли позивачу засвідчити договір дарування нерухомості в нотаріальному порядку.

Після вчинення правочину позивач розпорядився щодо догляду за придбаною нерухомістю, зробив там ремонт, сплачує всі необхідні комунальні платежі, доглядає за земельною ділянкою. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до відповідачів, однак ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від посвідчення договору ухиляються, на прохання позивача про зустріч не реагують, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Пізніше, при зустрічі, відповідачі пояснили, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки на час укладення договору дарування (16.09.2020р.) відповідачі не рахувалися зареєстрованими власниками будинку та присадибної земельної ділянки, що належали за життя їх батькові ОСОБА_5 , а фактично володіли ними. Житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.1963р. та свідоцтва про право на спадщину від 25.08.2011р. №2872 належав ОСОБА_5 (нині померлому), присадибна земельна ділянка також належала батькові відповідачів. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після його смерті спадкоємцями за законом були його діти (доньки) відповідачки у справі. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за прийняттям спадщини після смерті батька не зверталися, прийняли її юридично, але не встигли оформити її. Вважаючи себе спадкоємицями після смерті батька, відповідачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виступили стороною у договорі дарування (дарувальниками), подарували позивачу житловий будинок та землю без переоформлення спадщини на своє ім`я.

При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на житловий будинок та на земельну ділянку на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину, крім того, письмовий договір дарування від 16.09.2020р. було укладено від імені дарувальників, які на той час не були оформлені ( не оформили прийняття спадщини, не зареєстрували належне їм право власності у державному реєстрі прав власності) власниками відповідних об`єктів продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.

Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі позивач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки на час укладення письмової угоди про дарування житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , та присадибної земельної ділянки він не знав і не міг знати про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не мали права на відчуження нерухомості, у зв`язку із тим, що вони належним чином не оформили право власності в порядку спадкування на житловий будинок та землю. Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачем права власності на вищевказану нерухомість, як добросовісним набувачем.

Як вже зазначалося вище, між позивачем та відповідачами була досягнута домовленість про дарування нерухомості, згідно якої відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подарували, а позивач прийняв у дар житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , та присадибну земельну ділянку. 16.09.2020р. позивач прийняв у дар нерухомість, а відповідачі безоплатно передали позивачу сам житловий будинок, земельну ділянку, документи на них (які були в наявності), ключі від будинку. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо житлового будинку та земельної ділянки та встановленні права на нерухомість у позивача як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на нерухомість за позивачем, як добросовісним набувачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 (який в цілому складається з : житлового будинку літ. А; літньої кухні літ. В, С; сараїв літ. Б, Ж; гаражу літ. Г; вбиральні літ. Д; огорожі № 1-3; споруди № 4-6);

-земельну ділянку площею 0,1000 га із кадастровим номером :02:0070376, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК