Справа № 464/7500/20
пр.№ 2/464/520/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретар судового засідання Чуба Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку загального позовного про-вадження цивільну справу № 464/7500/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави,

у с т а н о в и в :

ТзОВ Українська факторингова компанія звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позову покликаються, на те, що 05 лютого 2014 року між Публічним акціо-нерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) та ОСОБА_2 укладений договір № 0 про надання споживчого кредиту та придбання транспортного засобу. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 183 125,45 грн, зі сплатою 16,80 % річних, строком до 05 лютого 2019 року.

05 лютого 2014 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором його сторони уклали договір застави транспортного засобу - автомобіля марки «CEVROLET Tracker», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, вартістю 209 000 грн.

06 березня 2017 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір факторингу № 79, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та придбання транспортного засобу від 05 лютого 2014 року № 0 укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

06 березня 2017 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір про відступлення прав вимоги № 1 за договором забезпечення факторингу від 06 березня 2017 року№ 79, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського округу Шевчук З. М., зареєстрованим за № 308, відповідно до якого позивач набув право заставодержателя щодо предмета застави, на підставі чого були внесені відповідні зміни до Державного реєстру рухомого майна.

На час звернення з позовом до суду заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 05 лютого 2014 року № 0 становила 281 987,78 грн.

Позивачу стало відомо, що предмет застави на порушення умов договору застави та Закону України «Про заставу» був неодноразово знятий з обліку та перереєстрований на інших власників, а наразі належить відповідачу ОСОБА_1 . Дозвіл про зняття транспортного засобу з обліку банком та позивачем не надавався, запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був чинним як на момент зняття транспортного засобу з обліку так і є чинним на теперішній час.

ОСОБА_2 незаконно відчужив предмет застави, зняв його з обліку та передав у власність відповідачу, який постановив предмет застави на облік з іншим реєстраційним номером. Проте в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, предмет застави знаходиться в обтяженні у ТОВ «Українська факторингова компанія».

З урахуванням зазначених обставин на підставі статей 19, 20, 27 Закону України «Про заста-ву», статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», позивач просив суд: в рахунок погашення боргових зобов`язань за договором про надання споживчого креди-ту та придбання транспортного засобу від 05 лютого 2014 року № 0 звернути стягнення на автомобіль марки «CНЕVROLET Tracker», державний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Сабарі Л.В.

Ухвалою судді від 11 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито прова-дження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засі-дання.

Ухвалами суду від 21 квітня 2021 року постановлено витребувати в Регіональному сервісному центрі МВС у Львівській області (м.Львів, вул.Д.Апостола, 11) інформацію про належність автомобі-ля марки CHVROLET Tracker, 2014 року, колір-білий, кузов № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє само-стійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2

31 травня 2021 року на адресу суду надійшла витребувана судом інформація.

Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Ша-шуріній Г.О.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підт-римує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися без поважних причин, належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, а тому судом проведено заочний розглчяд справи у їхній відсутності на підставі наявних доказів про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши вступні слова учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено що 05 лютого 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 ук-ладений договір про надання споживчого кредиту та придбання транспортного засобу № 0.

Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 183 125,45 грн зі сплатою 16,80 % річних строком до 05 лютого 2019 року.

05 лютого 2014 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором його сторони уклали договір застави транспортного засобу - автомобіля марки «CEVROLET Tracker», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, вартістю 209 000 грн.

06 березня 2017 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір факторингу № 79, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та придбання транспортного засобу від 05 лютого 2014 року № 0, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Українсь-ка факторингова компанія».

06 березня 2017 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір про відступлення прав вимоги № 1 за договором забезпечення факторингу від 06 березня 2017 року № 79, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського округу Шевчук З. М., зареєстрованим за № 308, відповідно до якого позивач набув право заставодержателя щодо предмета застави, на підставі чого були внесені відповідні зміни до Державного реєстру рухомого майна.

На час звернення з позовом до суду заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 05 лютого 2014 року № 0 становила 281 987,78 грн.

Автомобіль марки «CEVROLET Tracker», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольо-ру, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, на порушення умов договору застави та Закону України «Про заставу» був знятий з обліку та зареєстрований на іншого власника.

На момент звернення з позовом ТОВ «Українська факторингова компанія» вказаний автомобіль належить відповідачу ОСОБА_1 та мав державний номерний знак НОМЕР_3 .

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або бі-льше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу сторони є вільни-ми в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпече-ного заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи (частина перша статті 27 Закону Ук-раїни «Про заставу»).

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяжен-ня;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Системний аналіз положень частини першої статті 27 Закону України «Про заставу» та частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дає підстави для висновку про те, що реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяження, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, тобто, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Встановивши, що у день посвідчення договору застави транспортного засобу від 05 лютого 2014 року приватний нотаріус Київського міського округу Тімонов Є. І. вніс до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження автомобіля марки «CEVROLET Tracker», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, а також, що наступне його відчуження здійснювалося під час дії обтяження, за відсутності згоди обтяжувача, суд доходить до висновку, що ТОВ «Українська факторингова компанія», як заставодержатель, має право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави, відповідно до приписів статей 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 569/11433/15-ц (провадження № 61-35414св18).

При цьому, суд наголошує, що застава зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, незалежно від оплатності правочину, на підставі якого набуте зазначене майно, крім випадків, визначених частиною третьою статті 9 Закону України «Про забезпе-чення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищенаведене позов Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія слід задовольнити.

Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до висновку, що в порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 4229,82 гривень.

Керуючись ст.589 ЦК України, ст.27 Закону України «Про заставу», ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст.4,10,12,19,76,77,81,141, 258-261,268,353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави, задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «CНЕVROLET Tracker», державний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок пога-шення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу № від 05.02.2014 року, що складають 281987,78 гривень, в тому числі сума осно-вного боргу 179125,16 грн., сума нарахованих процентів - 96062,62 гривень, сума комісії - 6800 гри-вень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальніс-тю Українська факторингова компанія 4229,82 гривні сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в су-довому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначе-ний строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рі-шення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія, , адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд.18, кв.24.

Відповідач: ОСОБА_1 , код РНКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Повне рішення суду складено 24 червня 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.6 ст.259, ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна