КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-н/947/1654/22
УХВАЛА

08.07.2022 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8925 гривень 50 копійок та судові витрати,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8925 гривень 50 копійок та судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Згідно з ч.4 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На виконання вказаної норми законодавства, судом було скеровано відповідний запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області та встановлено зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , яке належить до території Київського району міста Одеси, а відтак зазначена справа підсудна Київському районному суду міста Одеси.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також, у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Оглянувши подану до суду заяву вбачається, що заявником заявлено до стягнення суму заборгованості у розмірі 8925,50 грн.

На підтвердження зазначених обставин, до заяви надано розрахунок заборгованості, у відповідності до якого сума заборгованості ОСОБА_2 складає в сумі 6823,28 грн.

Тобто, правильність і безспірність суми заборгованості заявленої до стягнення не підтверджена письмовими доказами.

Крім того з поданого розрахунку вбачається, що він складений по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на прізвище ОСОБА_2 , без ідентифікації ім`я та по батькові особи.

За наслідком викладеного, суд позбавлений перевірити, що особовий рахунок на абонента, відносно якого утворилась заявлена до стягнення заборгованість, відкритий саме на ОСОБА_1 , до якого заявлено вимогу, ані на іншу особу за цим прізвищем.

Отже, приймаючи, що подані до суду документи не підтверджують вірність нарахованої суми заборгованості заявленої до стягнення, суд доходить до висновку, що вимоги заявника не є безспірними.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя, відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи те, що подана стягувачем заява подана з викладеними порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а також заявлені вимоги не є безспірними, суд вважає, що у видачі судового наказу заявникові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 260, 352, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8925 гривень 50 копійок та судові витрати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.