Справа № 309/4383/22
Провадження № 2/309/833/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства « Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 05.09.2022 року наказом № 59-К звільнено ОСОБА_1 (0,5 ст.) 05.09.2022р. з посади сестри медичної ЗПСМ амбулаторії с. Велятино КНП «Хустський центр первинної медико- санітарної допомоги» на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників. У зв`язку з відмовою від підписання такого наказу, їй було направлено поштою, який вона отримала 10.09.2022р.

Позивач вважає її звільнення незаконним, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства. Починаючи з 1982 року вона працює на посаді медичної сестри і є кваліфікованим спеціалістом.

Відповідно до ч.1 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 49 4 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу - виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації).

Проте, всупереч вимогам статті 49-2 КЗпП України відповідач не запропонував їй вакантні посади на підприємстві, хоча повинен був це зробити.

05.07.2022 року, її було попереджено про вивільнення, однак іншу посаду не запропонували, оскільки було повідомлено, що на підприємстві відсутні посади, які могли бути їй запропоновані.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пп. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, шо належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Всупереч вищенаведених норм законодавства жодної вакантної посади на підприємстві їй не пропонувалось, хоча роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

У своєму позові позивач просила суд, Поновити її на роботі в КНП «Хустський центр первинної медико- санітарної допомоги» на посаді сестри медичної ЗПСМ амбулаторії с.Велятино з дати звільнення. Стягнути з КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі. Стягнути з КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» на її користь моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Гайду О.І. позовні вимоги підтримала покликаючись на наведені в позові обставини та просила їх задоволити. Крім того, представник позивача суду ствердила, що під час звільнення позивачки відповідачем не здійснювалося порівняльного аналізу кваліфікації позивачки та інших медичних сестер, а також не вирішувалося питання про те, хто із працівників має переважне право на залишення на роботі. Крім того, Відповідачем не додано доказів того, що відповідач при звільненні отримав згоду профспілкового комітету, а також що позивачу було запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Також не додано доказів того, що на підприємстві відсутні інші посади.

В судовому засіданні представник відповідача- адвокат Жупан А.Ю. просив суд відмовити в задоволенні позову покликаючись на наведені у відзиві на позовну заяву обставини. Зокрема, представник відповідача ствердив, що звільнення позивача відбулося на законних підставах, оскільки відбулося скорочення чисельності штату працівників. При звільненні позивачки на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України були дотримані всі норми ст. 49-2 КЗпП України в тому числі було дотримані вимоги про працевлаштування працівника, однак зважаючи на відсутність вакантної посади з моменту вручення повідомлення про звільнення, позивачку не було можливості працевлаштувати.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 05.09.2022 року наказом № 59-К позивача ОСОБА_1 звільнено з посади сестри медичної ЗПСМ амбулаторії с. Велятино КНП «Хустський центр первинної медико- санітарної допомоги» на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників.

Процедура звільнення працівника у разі скорочення відбувається на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору.

Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією.

Частиною третьою статті 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не, допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

Згідно Статуту комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради Закарпатської області, затверджений рішенням виконкому Хустської міської ради №391 від 04.08.2022 р. КНП є юридичною особою публічного права (п. 4.1 Статуту).

Пунктом 1.2 Статуту КНП визначено, шо засновником Підприємства є Хустська міська рада.

Згідно п. 7.4 Статуту Виконавчий комітет Хустської міської ради: погоджує, зокрема, граничну чисельність підприємства, в тому числі його структурних підрозділів, затверджує за пропозицією Підприємства граничну чисельність працівників підприємства та затверджує штатний розпис Підприємства з усіма змінами на наступний рік.

Листом від 07.02.2022 року №08-6/29 КНП звернулося до Хустської міської ради щодо затвердження структури та чисельності працівників КНП на 2022 р. в кількості 375,5 шт. од.; проведення зміни структури та чисельності працівників КНП, зокрема, щодо скорочення штатного розпису амбулаторії с. Велятино на 0,5 шт. од.: сестра медична загальної практики сімейної медицини - 05, шт. од.

Рішенням III сесії VIII скликання Хустської міської ради Закарпатської області №859 від 18.02.2022 р. «Про погодження внесення змін до структури та штатного розпис; комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико- санітарної допомоги» Хустської міської ради» погоджено, зокрема, скорочено штатний розпис амбулаторії с. Велятино на 0,5 шт. од.: сестра медична загальної практики сімейної медицини - 0,5 шт.од. (пп.1.15 п. 1 Рішення №859 від 18.02.2022 р.).

Рішенням виконавчого комітету Хустської міської ради від 8 червня 2022 року №283 «Про погодження штатного розпису Комунального некомерційного підприємств - «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» погоджено штатний розпис КНП на 2022 р.

Наказом КНП від 13.06.2022 р.№76-0 «Про створення комісії з визнання осіб, які мають переважне право на залишенні на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення по КНП «Хустський центр первинної медико- санітарної допомоги» Хустської міської ради Закарпатської області» створено комісію з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення для визначення переважного права залишення на роботі в КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги».

На виконання вказаного Наказу від 13.06.2022 р.№76-0, Комісією проведено порівняльний аналіз продуктивності праці (індикатори якості виконаної роботи) і кваліфікації працівників амбулаторії на предмет визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення, у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників, про що складено Протокол від 23.06.2022 року №5.

За результатами проведеної Комісією роботи, найменший відсотковий показник роботи за аналізом індикаторів якості виконаної роботи мала позивачка - ОСОБА_1 .

Вихідним показником для комісії була загальна кількість задекларованих пацієнтів за амбулаторією с. Велятино станом на 01.04.2022 р., яка складала 1990 чоловік, що підтверджується відповідними індикаторами якості виконаної роботи сестрою медичною ЗПСМ, які оглянуті в судовому засіданні. Відповідно до вказаних індикаторів найменший відсоток якості виконаної роботи мала позивачка ОСОБА_1 з яким позивачка була ознайомлена, що стверджується ї підписом.

Згідно частини першої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

05 липня 2022 р. позивачці під розписку було вручено письмове попереджено про наступне її звільнення із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, яке відбудеться по закінченню двох місяців з моменту вручення такого повідомлення.

В даному попередженні позивача було повідомлено про те, що на даний момент у КНП « Хустський ЦПМСД» відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані їй для подальшого працевлаштування.

Отже при звільненні позивачки на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України були дотримані норми ст. 49-2 КЗпП України в тому числі було дотримані вимоги про працевлаштування працівника, однак зважаючи на відсутність вакантної посади з моменту вручення повідомлення про звільнення, позивачку не було можливості працевлаштувати.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до листа Хустської районної організації професійної спілки працівників охорони здоров`я України від 15.04.2019 р. № 19/21 ОСОБА_1 не є членом профспілки, а тому твердження представника позивача про те, що відповідач при звільненні позивача не отримав згоду профспілки є недоречними.

За встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу- відмовити

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 грудня 2022 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.