Запорізький апеляційний суд
Провадження №22-ц/807/1280/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката, ОСОБА_2 , на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У листопада 2021 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Алейнікової Т.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю та перебували у фактичних шлюбних відносинах до липня 2021 року. Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. ОСОБА_3 не проявляє зацікавленості в подальшій долі сина, не стежить за його розвитком, здоров`ям, безпекою, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її майбутнє навчання, підготовкою до школи та самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Всі питання по вихованню їхнього спільного сина вирішує ОСОБА_1 самостійно без участі та підтримки ОСОБА_3 . Зазначає, що син ОСОБА_5 навчається в другому класі Запорізької гімназії №50, постійно відвідує додаткові заняття, спортивні секції. Додаткові витрати складають близько 5-6 тисяч грн. та включають в себе: повсякденний та спортивний одяг, взуття, канцтовари, шкільний рюкзак, витрати на додаткові шкільні матеріали, шкільні екскурсії тощо.

На підставі вищевикладеного просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття, та покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року позов залишено без розгляду відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду представник ОСОБА_1 , адвоката - Іщенко Денис Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року про залишення позову без розгляду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, щовона не з`явилася в судове засідання з поважних причин. У матеріалах справи є наявні заяви її представника про витребування доказів від 25 січня 2022, про збільшення позовних вимог від 26 січня 2022, про долучення до матеріалів справи доказів від 04 лютого 2022 р, відповідь на відзив від 08 лютого 2022, заява про долученння до матеріалів справи доказів від 08 лютого 2022, про проведення судових засідань у режимі відеоконференції від 08 лютого 2022. По кожному зазначеному документу судом не постановлено процесуального рішення, що не відповідає нормам ЦПК України. Оскільки судове засідання 13 січня 2022 було відкладено для вирішення клопотання представника позивача щодо переходу розгляду справи у загальному позовному провадженні, про що судом було зазначено в ухвалі від 13 січня 2022, тому вважає, що була одна неявка в судове засідання 09 лютого 2022 року.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до вимог процесуального законодавства до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2022 року клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Іщенко Д.М. про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи «Еаsy Con» було задоволено апеляційним судом ( т. 2 а.с. 40-41), секретарем було вжито заходів щодо підключення із представником, адвокатом Іщенко Д.М., проте з технічних причин, які виникли у нього, зв`язок з останнім не відбувся.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, апеляційний суд забезпечив розгляд справи про участь представника ОСОБА_1 , адвоката Іщенко Д.М. у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи «Еаsy Con», проте з технічних причин, які виникли саме у адвоката Іщенко Д.М. зв`язок не відбувся та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та її представник, будучи двічі належним чином повідомленими про день, час і місце судового розгляду справи на 13 січня 2022 року та 09 лютого 2022 року у судові засідання двічі не з`явились, про поважні причини неприбуття у судові засідання суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилась в судове засідання.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки до таких висновків суд прийшов з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.

Зокрема частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, можливе лише за відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі, і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Умовою для застосування п.3 ч.1 ст.257 та ч.5 ст.223 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 8 ЦПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

За змістом ч.ч.1,2 ст.211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Главою 7 ЦПК України, визначено порядок здійснення судових викликів та повідомлень.

Зокрема нормами статті 128 ЦПК України визначено зокрема, що судові виклики здійснюються судовими повітками про виклик; судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2021 року вказану позовну заяву ОСОБА_6 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі з викликом сторін та призначено судове засідання на 09 грудня 2021року (т. 1 а.с. 65).

Як вбачається із протоколу судового засідання від 09 грудня 2021 року до суду з`явилися позивач та її представник ОСОБА_7 , представник відповідача ОСОБА_8 справа розглядалася по суті, судом оголошено перерву до 13 січня 2022 року за клопотанням представника позивача (т.1 а.с.109-111).

У судове засідання, призначене на 13 січня 2022 року, ані позивач, ані її представник до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчить розписка позивача та її представника адвоката Бєлоусова М.Є. про отримання судової повістки (т.1 а.с.113), а також подане представником позивача - адвокатом Іщенком Д.М. клопотання від 12 січня 2022 року про вихід зі спрощеного провадження у вказаній цивільній справі, та призначення розгляду вказаної цивільної справи у загальному позовному провадженні, через необхідність з`ясування всіх обставин справи, та для повного та об`єктивного її розгляду, у якому він зазначав про вказану дату судового засідання, що також свідчить про його обізнанність розгляду справи судом, яке було призначене на 13 січня 2022 року (т.1 а.с. 120-121).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Іщенко Д.М. про вихід із спрощеного провадження було відмовлено. Розгляд справи було призначено на 09 лютого 2022 року ( а.с. 127-132).

Зазначена ухвала та судова повістка про виклик в судове засідання на 09 лютого 2022 року були направлені на адресу позивача ОСОБА_1 та отриманні нею 27 січня 2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали Орджонікідзевського районного суду с. Запоріжжя від 13 січня 2022 року та судової повістки про виклик до суду на 09 лютого 2022 року ( а.с. 151).

У судове засідання, призначене на 09 лютого 2022 року, ані позивач, ані її представник повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала судову повістку завчасно 27 січня 2022 року ( а.с. 151), а також подані представником позивача - адвокатом Іщенком Д.М. чисельні заяви, у яких він зазначав про вказану дату судового засідання (т.1 а.с.134-135, 137-138, 166, 184, 189-192), що свідчить про його обізнанність розгляду справи - 09 лютого 2022 року.

Крім того, судом було забезпечено можливість участі адвоката Іщенка Д.М. у судовому засіданні 09 лютого 2022 року за допомогою відеоконференцзв`язку Easycon, відповідно до його заяви від 09 лютого 2022 року, однак як вбачається з протоколу судового засідання від 09 лютого 2022 року, останній на зв`язок із судом не вийшов (т.1 а.с.210-211).

Зауважень на протокол судового засідання від 09 лютого 2022 року ОСОБА_2 не подавав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , будучи двічі належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи, а саме 13 січня 2022 року та 09 лютого 2022 року, двічі поспіль в судові засідання не з`явилась, про поважні причини неприбуття у судові засідання суд не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність не подавала. Отже, у суду першої інстанції були всі законні підстави для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Крім того, судом встановлено, що у вказаній справі інтереси позивача ОСОБА_1 представляли адвокати Алейнікова Т.В., Бєлоусов М.Є., Іщенко Д.М., що свідчить про те, що будучи обізнаною про дату час та місце розгляду справи заздалегідь, позивач мала достатньо часу вирішити питання про присутність у судових засіданнях, призначених на 13 січня 2022 року та 09 лютого 2022 року , або особисто, або когось із представників.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали не були порушенні норми процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Згідно з ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, тому підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року про залишення позовної заяви без розглядуу цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 27 червня 2022 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.