Справа № 276/1320/19
Провадження по справі 6/276/8/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

секретаря судового засідання Процюк О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання начальника Хорошівського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Хмельницький) Романа Шостака про тимчасове обмеження у права на виїзд за межі України боржника без вилучення паспортного документу,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Хорошівського відділу ДВС звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон директора ТОВ « Новоборівське хлібоприймальне підприємство» , код ЄДРПОУ №39964377, Житомирська область Житомирський район, смт. Нова Борова, вул. Привокзальна, 48 ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього як директора даного підприємства виконавчий лист №276/1320/19 виданий 23.04.2021 року.

В обгрунтування подання вказано, що на виконанні Хорошівського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) знаходиться виконавче провадження 65444498 з виконання виконавчого листа №276/1320/19 виданий 23.04.2021 про Стягнути з ТОВ « Новоборівське хлібоприймальне підприємство» невиплачену заробітну плату за період 01.01.2019 року по 08.02.2019 року за фактично відпрацьований час та з 09.02.2019 року по 18.07.2019 року за час вимушеного прогулу в сумі 49917, 60 грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення в сумі 23295,00 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ТОВ « Новоборівське хлібоприймальне підприємство» , код ЄДРПОУ №39964377.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 17.05.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.Вжитими виконавцем заходами встановлено, що згідно інформації наданої на запити Єдиного реєстру МВС, Державної податкової служби встановлено, що за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби, які належать боржнику на праві власності, та відкритих рахунків у боржника не виявлено, майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення.

Будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання начальник відділу ДВС не з`явився, всупереч положенням ч. 4 ст. 441 ЦПК України, яким передбачено негайний розгляд відповідного подання за участю державного виконавця, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши подання та додані документи, суд приходить на наступного висновку.

Згідно частин 1-2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Частина перша ст. 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Пункт 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначає, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З наведених положень можна дійти висновку, що обґрунтованою підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Державний виконавець посилається на те, що було здійснено виклик директора ТОВ « Новоборівське хлібоприймальне підприємство», ОСОБА_1 до виконавця проте, боржник на виклики не з`явився. Таке твердження виконавця є безпідставним, з огляду на відсутність підтвердження отримання боржником викликів.

Крім того, з огляду на підставу для застосування даного виду обмеження до боржника, суду слід встановити факти ухилення боржника від виконання рішення, про що б могли свідчити докази про обізнаність боржника щодо виконавчого провадження та не вчинення ним будь яких дій на виконання рішення суду. Викладене матеріалами даного подання не підтверджується.

Відсутні посилання на докази щодо виконання постанови про розшук боржника.

За таких обставин, оскільки відсутні докази, які вказували б на умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Збаражський