Справа № 589/1833/22
Провадження № 2/589/969/22
10 листопада 2022 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Прачук О. В.,
з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
- про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі, окрім позивача, зареєстрована її правнучка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не являється співвласником квартири. З 2014 року відповідач в квартирі не проживає, її особистих речей в житлі не має.
Реєстрація відповідача у будинку створює для позивача суттєві перешкоди у вирішенні питання щодо оформлення субсидії та оплаті комунальних послуг, чим порушується його право вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю.
Посилаючись на вказане, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач про день, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялася, в тому числі і через розміщення оголошення на сайті Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, але в судове засідання жодного разу не з`явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, клопотань, про розгляд справи у її відсутності не надала.
Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов наступного висновку:
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . (а.с.2)
З довідки, виданої старостою Ковтунівського старостинського округу вбачається, що у вказаному будинку, крім інших, зареєстрована: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5)
Відповідно до Акту від 06.07.2022, складеного в присутності сусідів, ОСОБА_2 за місцем реєстрації фактично не проживає з 2014 року. (а.с.6)
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За приписами ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі поважності причин відсутності понад встановлені строки (перебування у відрядженні, у осіб які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї, тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Згідно вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В статті 156 ЖК України зазначено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Тобто, вказана норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме порушене право та з яких підстав.
При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.
Таким чином встановлено, що на даний час ОСОБА_2 зареєстрована за вищевказаною адресою, однак при цьому з 2014 року в будинку не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. В результаті таких дій відповідача, порушується право власності позивача.
Враховуючи встановлені у справі фактичні обставити, беручи до уваги те, що позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону і знайшли підтвердження доказами, дослідженими в судовому засіданні і оціненими в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн 40 коп., від яких позивача було звільнено.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд,
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 992 грн 40 коп.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області О.В.Прачук