Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1358/22 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є.О.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

без виклику сторін

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Татуйка Є.О.

у цивільній справі № 278/1358/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗІ КРЕДИТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від №94960, виданий 15.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗІ КРЕДИТ" заборгованості у розмірі 13 337,00 грн. та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що кредитний договір, на підставі якого приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, не було нотаріально посвічено. А відтак заборгованість за ним є спірною. Вказує, що жодних повідомлень від відповідача щодо наявності заборгованості не отримував, про наявність виконавчого напису стало відомо лише після відкриття виконавчого провадження. Крім цього, позивач зазначав, що заборгованість за вказаним договором ним виплачена.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та вирішити питання судових витрат. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зокрема вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі №6-887цс17, від 29.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 року у справі №916/3006/17. Крім того, спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог закону, оскільки приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна на підтвердження безспірності вимог відповідача прийняла документи, які не передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та не було перевірено наявність повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення. А також спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимог. Проте, судом першої інстанції дані обставини до уваги взяті не були та оскаржуване рішення не містить обґрунтувань щодо відхилення вказаних обставин.

Розгляд справи Житомирським апеляційним судом проведено згідно положень ч.1 ст.369 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 215387 щодо надання позивачеві кредиту у сумі 7500 гривень. Заявник ознайомився із вказаним договором, у якому, зокрема, також передбачені реальна (ефективна) фіксована процентна (відсоткова) ставка за користування вказаним кредитом та наявність неустойки за прострочення платежів, що підтверджується його власноручним підписом у вказаному кредитному договорі(а.с.14-18).

15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис № 94960 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № 215387 від 28 листопада 2018 року заборгованості у сумі 13 337 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 6455,98 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4 881,02 гривень та заборгованості за штрафами і пенями в розмірі 2 000 гривень (а.с.19).

16 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем отримано та розглянуто заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗІ КРЕДИТ" про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни № 94960 від 15 липня 2021 року. На підставі вказаної заяви приватним виконавцем 16 серпня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66529220 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на підставі вище вказаного виконавчого напису (а.с.13,20,21).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Крім цього відповідно до ст.77 ЦПК України належними доказами є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому суд не бере до уваги докази що не стосуються предмету доказування.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі: Порядок) містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше (Постанова КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі: Перелік).

Нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»

Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а)оригінал нотаріально посвідченої угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктом 2 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а)оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №910/5413/17).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до підпунктів 5.1, 5.2, 5.3 пункту 5 Порядку вчинення нотаріальних дій виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість; якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів; якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс викладений правовий висновок, згідно якого вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що надані нотаріусу Товариством з обмеженою відповідальністю "ІЗІ КРЕДИТ" документи не давали підстав вважати про безспірність заборгованості та про правомірність вчинення виконавчого напису (а.с.14-18).

За наведених обставин доводи позивача про відсутність законних підстав для вчинення виконавчого напису заслуговують на увагу.

Тому відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Крім того, згідно зі ст.141 ЦПК відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2022 року скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №94960, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗІ КРЕДИТ" заборгованості у розмірі 13 337,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗІ КРЕДИТ" на користь ОСОБА_1 2487,9 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: