Справа № 215/5879/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Лиходєдова А.В., за участю секретаря Бисової В.А.,

згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), без повідомлення учасників процесу, справу за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 87897,18 грн. та 1318,46 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову вказано, що відповідно до укладеного договору №KRU0RX08150213 від 29.12.2006 ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5783,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_2 свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за вказаним договором виконував не належним чином, у зв`язку з чим станом на 22.10.2015 виникла заборгованість у розмірі 93502,31 грн.. Від цієї суми віднімається 10266,90 грн., які стягнуті судовим наказом від 08.02.2008, різниця становить 83235,41 грн., а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина), 4161,77 грн. - (процентна складова).

В результаті автоматизованого розподілу справу призначено судді Мельнику Ю.П..

Ухвалою від 21.12.2015 відкрито провадження у даній справі.

31.05.2017 представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з уточненою позовною заявою та з заявою про заміну первісного відповідача - ОСОБА_2 його правонаступником - ОСОБА_1 , оскільки відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернувся його батько - ОСОБА_1 , який вважається таким, що прийняв спадщину. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 91089,42 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. (а.с.71-72).

Ухвалою від 30.05.2017 залучено в якості правонаступника відповідача ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батька ОСОБА_1 .

У зв`язку зі смертю судді Мельника Ю.П., було призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи. В результаті повторного автоматизованого розподілу справу призначено судді Лиходєдову А.В..

Ухвалою від 28.08.2017 суддею Лиходєдовим А.В. прийнято дану справу до провадження та призначено судове засідання зі стадії початку розгляду справи по суті.

16.05.2018, у зв`язку набранням чинності 15.12.2017 нової редакції ЦПК України, судом винесено ухвалу, якою визначено проводити в послідуючому розгляд справи, відповідно до ст. ст. 19, 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу.

21.08.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що не може ні визнати, ні заперечувати проти позовних вимог, оскільки вважає, що уточнена позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, що тягне порушення його процесуальних прав. Вважає, що позивачем не повно і не конкретно викладені обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, оскільки не зазначено: який вид банківського кредиту був наданий ОСОБА_2 і на яких умовах; чи є «Умови надання споживчого кредиту фізичним особам» складовою частиною згаданого договору; підстави розміру процентної ставки за користування кредитом; строки внесення боржником щомісячних платежів, що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору; які саме фінансові інструменти задіяні при наданні кредиту за його обслуговування; за які види послуг банку клієнт повинен був сплатити одноразову винагороду та оплачувати щомісячно платежі; правове обґрунтування і підстави повторного звернення до суду з цього самого предмету спору; доказів, що підтверджують факт отримання клієнтом кредиту та дату останнього платежу ОСОБА_2 за договором. (а.с.124-126).

26.09.2018 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 відповідно до укладеного договору №KRU0RX08150213 від 29.12.2006 отримав кредит у розмірі 5783,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.12.2008. Підписанням заяви позичальник приєднався до запропонованих банком Умов надання споживчого кредиту, та з цього моменту договір вважається укладеним у письмовій формі. Банком була надана повна інформація про умови кредитування. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписано заяву разом з Умовами надання кредиту, Тарифами та зобов`язався виконувати їх. В заяві клієнта погоджено розмір відсоткової ставки 1,0% на місяць. Кредитний договір оформлений належним чином, з дотриманням письмової форми та з узгодженням пунктів сторонами. Факт укладення договору підтверджується копією кредитного договору, розрахунком заборгованості, копією паспорта позичальника, випискою по рахунку. Меморіальним ордером підтверджується, що позичальнику було надано кредитні кошти на споживчі цілі. Позичальник зобов`язався погашати заборгованість щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 26 число (щомісячний платіж) у сумі 399,95 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умов кредитування. У судовому провадженні не має аналогічного позову з таким самим предметом і з тими ж самими сторонами, а позов відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження у справі. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. (а.с.130-132).

09.11.2018 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 був наданий споживчий кредит за програмою «Розстрочка» (стандарт). Позичальник не здійснив жодної оплати за кредитом. Всі оригінали документів (доказів), на які посилається позивач, є в наявності та зберігаються в архіві банку. (а.с. 142).

11.02.2019 до суду надійшли заперечення, в яких відповідач зазначає, що заявлені вимоги визнаються ним частково, у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вважає, що позовна заява подана 03.11.2015, після спливу позовної давності, оскільки відсутні докази щодо останнього зробленого позичальником платежу, а строк за договором сплив - 29.12.2008. Разом із запереченнями відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності та відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с. 146-148, 155-156).

Ухвалою від 30.09.2019 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, було залишено без задоволення клопотання відповідача - ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в порядку загального позовного провадження.

Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

29.12.2006 ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» підписав анкету-заяву позичальника №KRU0RX08150213, в якій зазначено, що Банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 5783,80 грн. на строк 24 місяці з 29.12.2006 по 29.12.2008, включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 127,24 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 525,80 грн. в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення кредиту сплати відсотків, винагороди, комісії, зазначенні в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (СТАНДАРТ) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «26» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 399,95 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Зазначена заява містить персональні та контактні дані ОСОБА_2 , у заяві вказано, що позичальник ознайомився та згоден з умовами кредитування, які були надані йому в письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування. Він згоден, що ця заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (СТАНДАРТ), Тарифами складають між ним та банком кредитно-заставний договір. Він підтвердив, що вся надана інформація достовірна. Він зобов`язався про всі зміни повідомляти Банк не пізніше 15 днів з моменту виникнення. (а.с.7, 120).

До анкети-заяви банк додав копію Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (СТАНДАРТ). (а.с.8-11).

У заяві передбачено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «26» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 399,95 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. (а.с.7, 120).

На підтвердження отримання ОСОБА_2 кредитних коштів, позивачем надано меморіальний ордер від 30.12.2006, з якого вбачається, що позичальнику було надано кредитні кошти на споживчі цілі (а.с.133-134).

Судовим наказом, виданим 08.02.2008 Тернівським районним судом. м. Кривого Рогу, із ОСОБА_2 стягнуто на користь ПриватБанку заборгованість у розмірі 10266,90 грн. за кредитним договором від 29.12.2006. Судовий наказ набрав законної сили 21.04.2008 (а.с.4).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №KRU0RX08150213 від 29.12.2006 вбачається, що кошти на погашення заборгованості за кредитом позичальником не вносились. (а.с.5, 74-76).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується актового запису про смерть від 24.07.2015, складеного Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.42).

Відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті сина ОСОБА_2 (а.с.48,49, 150, 151-152).

Згідно з відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повне та скорочене найменування юридичної особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») змінилося на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»).

За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Законодавством визначено, що у випадку смерті боржника за наявності у нього спадкоємців, відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Відповідач ОСОБА_1 просив суд застосувати строки позовної давності у спірних правовідносинах (а.с.155-156).

При вирішенні справи по суті суд керується наступним.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

За приписами частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

У пункті 3.2.7 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що позичальник зобов`язується погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані відсотки за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку , передбаченого п.п. 3.3.1; 3.3.2, 3.3.3 даних Умов. У п. 3.2.9 зазначено, що позичальник зобов`язується повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні Кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. Пунктом 5.5. передбачено, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Судом встановлено, що прострочення по кредиту виникло з 1 дня першого платежу, оскільки позичальник не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом. Кінцевою датою виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту визначено у заяві 29.12.2008.

З матеріалів справи вбачається, що ПриватБанк звертався до суду та судовим наказом, виданим 08.02.2008 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, із ОСОБА_2 стягнуто на користь ПриватБанку заборгованість у розмірі 10266,90 грн. за кредитним договором від 29.12.2006.

Відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 по справі №712/8916/17 вказала, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Натомість із позовною заявою до позичальника позивач звернувся лише 03 листопада 2015 року, тобто зі спливом строку позовної давності, передбаченого умовами договору та ст. 257 ЦК України.

Згідно із ч. 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Крім того, поняття "строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців" не тотожне поняттю "позовна давність". Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Отже, пропуск позивачем строку, передбаченого статтею 257 ЦК України, є самостійною підставою для відмови у позові.

За наведених обставин та з підстав, зазначених в позові, з врахуванням наданих суду позивачем доказів в підтвердження наведених у позовній заяві обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з пропущенням строків позовної давності, в силу чого в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до п.2 ч.2 статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у зв`язку з відмовою у позові покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенніпозову акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складений 14.02.2022.

Суддя: