Ухвала

14 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 522/18014/21

провадження № 61-11991ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2021 року було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору.

07 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити АТ «Універсал Банк» вчиняти дії, спрямовані на нарахування процентів, штрафних санкцій, пені, тощо за користування кредитними коштами по картковому рахунку позивача, та здійснювати будь-які засоби для зв`язку із ОСОБА_1 у позасудовому порядку до моменту прийняття остаточного рішення у справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що у провадженні суду перебуває справа за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору. Проте, після відкриття провадження та на теперішній час відповідач нараховує відсотки за користування кредитними коштами, погрожує смс-повідомленнями та надсилає листи поштою з вимогою повернути кошти. В первісному позові позивач просить стягнути 15 226,76 грн., проте у листах вимагає погашення заборгованості вже у розмірі 19 229,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувсядо Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судове рішення скасувати.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 статті 129 Конституції України та пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 4 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено.

Враховуючи наведене, оскільки ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року та постанова Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов надання кредитного договору відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак