ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8134/22 Справа № 194/1474/21 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Биліни Т.І., Максюти Ж.І.

за участю секретаря: Паромової О.О.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Євдокимова Юлія Вікторівна, на заочне рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2022 року головуючого судді Корягіна В.О. зі складанням повного тексту судового рішення 28 вересня 2022 року по цивільній справі про стягнення грошових коштів у зв`язку із невиконанням зобов`язання,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у зв`язку із невиконанням зобов`язання.

Позов мотивований тим, що 12 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до умов якого він продав свій автомобіль марки «Mersedes-Benz» днз НОМЕР_1 у борг відповідачу за 3 600 доларів США. За умовами договору боржник зобов`язався надати йому початковий внесок в розмірі 200 доларів США, а решту грошових коштів повернути у строк до 12 серпня 2021 року. На підтвердження правочину боржником було складено розписку у присутності свідків. Відповідно до договору купівлі-продажу №1247/2019/16112638 від 13 серпня 2019 року він умови договору виконав, передав автомобіль марки «Mersedes-Benz» днз НОМЕР_1 у власність відповідача. 04 грудня 2019 року відповідач передав йому 200 доларів США, а 12 грудня 2019 року передав 100 доларів США, про що зазначено в розписці. У зазначеній в розписці строк, відповідач борг не повернув, став уникати зустрічей, ухилятися від телефонних переговорів і категорично відмовився повернути борг у розмірі 3100 доларів США.

З урахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь 90 675 грн відповідно до зобов`язання, визначеного розпискою від 12 серпня 2019 року, 3% річних в сумі 2 399,78 грн, інфляційні збитки в сумі 16 031,34 грн та судові витрати у розмірі 1091,06 грн.

Заочним рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у зв`язку із невиконанням зобов`язання - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Євдокимова Ю. В., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що до підписання договору купівлі-продажу від 13 серпня 2019 року сторони уклали договір позики, тобто, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов, про що свідчать їх підписи в розписці від 12 серпня 2019 року. Вказана розписка є документом, що стверджує про вчинення правочину між сторонами, сторонами фактично в письмовій формі укладений договір позики, саме після чого позивач погодився укласти договір купівлі-продажу. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору ,але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду проведеному в режимі відеоконференції ОСОБА_1 та його представник адвокат Євдокимова Ю.Л. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити .

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 98,101). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу № 1247/2019/1612638 транспортного засобу від 13 серпня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в територіальному сервісному центрі МВС 1247 РСЦМВС в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 автомобіль «Mersedes-Benz», модель В280, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 1996 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 . Зазначений договір підписаний сторонами.

В пунктах 2.1, 2.2 договору купівлі-продажу № 1247/2019/1612638 транспортного засобу від 13 серпня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості товару. Право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору.

Відповідно до п.3.1. за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 100 992 грн . Відповідно до пунктів 5.1. покупець зобов`язаний в порядку та на умовах,визначених цим договором,сплатити продавцеві ціну транспортного засобу зазначену у п.3.1. договору ; в порядку та на умовах визначених цим договором ,прийняти транспортний засіб (а.с.6).

З розписки ОСОБА_2 від 12 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 покупає автомобіль «Mersedes-Benz» зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 1996 року випуску, у ОСОБА_1 12 серпня 2019 року приймає автомобіль в розстрочку на два роки на суму 3 600 доларів США , з первісним внеском у сумі 200 доларів США,та зобов`язався виплатити вищевказану суму до 12 серпня 2021 року (а.с.5) .

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_2 є її онуком та їй відомо, що онук купив в розстрочку у ОСОБА_1 автомобіль, віддав за автомобіль лише 500 доларів США. Зі слів ОСОБА_1 вона знає, що онук всі кошти за автомобіль не повернув. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_2 є його сином та йому відомо, що син купив в розстрочку у ОСОБА_1 автомобіль, він особисто віддав за автомобіль 200 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, в межах заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що в договорі купівлі-продажу транспортного засобу від 13 серпня 2019 року, укладеного в територіальному сервісному центрі МВС 1247 РСЦМВС в Дніпропетровській області зазначено, що передача транспортного засобу ОСОБА_1 і прийняття його ОСОБА_2 здійснено після повної оплати вартості товару, вищезазначений автомобіль переданий позивачем відповідачу, цей договір не визнавався не дійсним, а договір позики від 12 серпня 2019 року укладено з порушеннями чинного законодавства України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд , оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Cтаттею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Частиною 1, 2 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як зазначено у ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в боргу грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Вбачається,що суд першої інстанції не прийняв до уваги розписку ОСОБА_2 від 12 серпня 2019 року про купівлю у ОСОБА_1 за 3600 доларів США автомобіля «Mersedes-Benz», оскільки купівля-продаж транспортного засобу - автомобіля повинна укладатися договором купівлі-продажу, який відповідає вимогам чинного законодавства, а не договором позики.

Крім того ,суд зазначив,що як встановлено у судовому засіданні та не оспорюється стороною позивача, договір купівлі-продажу № 1247/2019/16112638 від 13 серпня 2019 року позивач та відповідача підписували особисто. Після підписання договору купівлі-продажу та його оформлення позивачем було особисто передано автомобіль відповідачу. Даний договір недійсним не визнавався.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як встановлено ,судом першої інстанції позивач не надав жодного належного та допустимого доказу про те, що договір купівлі-продажу №1247/2019/1612638 транспортного засобу від 13 серпня 2019 року визнавався не дійсним.

Суд не прийняв покази свідків, оскільки у відповідності до ст. 1051 ЦК України, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано недоведеністю виникнення між сторонами правовідносин, характерних для договору позики, а саме щодо передачі грошових коштів у борг із зобов`язанням їх повернути,а тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги .

Наведені скаржником доводи є припущенням,що не отримали доказового підтвердження під час вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Євдокимова Юлія Вікторівна, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 19 грудня 2022 року .

Судді: