Справа № 481/646/22
Провадж.№ 2/481/211/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28.11.2022 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді Вжещ С.І.,
за участі секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 серпня 2022 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.
Ухвалою судді від 12 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 08 вересня 2022 р. о 09.00 год.
Ухвалою суду від 08 вересня 2022 року судовий розгляд відкладений на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України до 06 жовтня 2022 року.
Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року судовий розгляд відкладений на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України до 25 жовтня 2022 року.
Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року судовий розгляд відкладений на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України до 28 листопада 2022 року.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог.
Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Долинським районним управлінням юстиції в Івано-Франківській області від 02 грудня 2015 року (а.с.04).
Рішенням Червоноарміського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2018 року у цивільній справі № 292/10/18 розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.05.)

Заочним рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.08.2018 року №292/673/18 стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки та жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 . аліменти на малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 02 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8).

Згідно повідомлення в.о. начальника Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Карбівської вбачається, що на виконанні у Долинському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває відкрите виконавче провадження згідно виконавчого листа № 292/673/18 виданого 18 вересня 2018 року Червоноармійським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 02 липня 2018 року, які з 1.12.2018 року стягуються в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4 , виданого 22 червня 2019 року Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, 22 червня 2019 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , про що 22 червня 2019 року складено відповідний актовий запис № 43, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дочки у повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам.

Згідно розрахунку державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Борис Ю.Б. заборгованість відповідача ОСОБА_3 по аліментам, згідно виконавчого листа № 292/673/18 від 18 вересня 2018 року, станом на 01.08.2022 року становить 32090,29 гривень (а.с.36,39-40).

Відповідачем не надано суду жодних належних доказів, які б спростовували наявність його вини у виникненні заборгованості за період з січня 2020 року по серпень 2022 року, у зв`язку з чим на нього за постановами державного виконавця, в порядку частин 9, 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження"

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною 2 статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Враховуючи, що між сторонами спір щодо наявності та розміру заборгованості по аліментам відсутній, суд приходить до висновку про відсутність необхідності перевірки цього питання судом.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1 та 2 статті 614 ЦК України).

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) висловлена така правова позиція.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Позивачем наведений розрахунок пені за січень- травень 2020 року в сумі 34429 гривень 36 копійок, з урахуванням положень абзаца 1 частини 1 статті 196 СК України.

Виходячи з правової позиції висловленої у вищевказаних постановах Великої Палати Верховного Суду, судом здійснено розрахунок пені, згідно якого сума за вказаний позивачем період складає 34444 гривень 20 копійок, так

за січень 2020 року (станом на кінець грудня 2019 року була наявна переплата у розмірі 1450 гривень 19 копійок) аліменти нараховані за місяць 1109 грн.-1450.19 грн. = - 341.19 грн.

за лютий 2020 (станом на кінець січня 2020 року наявна переплата в сумі 341.19) аліменти нараховані 1109 грн. 341.19 грн.= 767.81 грн. х 891 день(кількість днів простроченняз 01.03.2020 по 09.08.2022) х 1% = пеня 6841,19 грн.;

за березень 2020 року аліменти в сумі 1109 грн. х 860(кількість днів прострочення з 01.04.2020 по 09.08.2022) х 1% = пеня 9537.40 грн.;

за квітень 2020 року аліменти в сумі 1109 грн. х 830 кількість днів прострочення з 01.05.2020 по 09.08.2022 х 1% = пеня 9204.7 грн.;

за травень 2020 року аліменти в сумі 1109 грн. х 799 кількість днів прострочення з 01.06.2020 по 09.08.2022 х 1% = пеня 8860.91 грн.;

При цьому, при проведенні розрахунку судом враховані положення ч.1 ст.196 СК України, згідно яких сума пені не може перевищувати 100% заборгованості за аліментами, яка станом на 01.08.2022 року становить 32090,29 гривень.

Таким чином, загальний розмір пені за вказаний період не може перевищувати суми - 32090,29 гривень.

З огляду на те, що суд розглядає спір у межах заявлених позовних вимог, враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені по аліментам, необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача пеню в межах заявлених позовних вимог (суму яку просить стягнути позивач у позовній заяві) в розмірі 32090,29 гривень .

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 292/673/18 виданим 18 вересня 2018 року Червоноармійським районним судом Житомирської області, у розмірі 32090 (тридцять дві тисячі дев`яносто) гривень 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 04.12.2022 року.

Суддя С.І. Вжещ