№ 207/2647/22
№ 2/207/1034/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.,

при секретарі Морозові В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Кам`янської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

28 вересня 2022 року позивач Кам`янська окружна прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Кам`янської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги майнову шкоду в розмірі 29994 грн. 76 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.01.2022 року у справі № 207/5952/21 (КП №0001561 від 09.12.2020 року), ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Судом було встановлено, що 09.12.2020 року приблизно близько 07.30 годин водій ОСОБА_1 , керуючи власним технічно справним легковим автомобілем «ЗАЗ 110206» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Заводському районі міста Кам`янського по проспекту Аношкіна з боку вулиці Запорізької в напрямку проспекту Свободи. Під час руху ОСОБА_1 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 («пішохідний перехід») та дорожньою розміткою 1.14.3 («зебра червоно-білого кольору»), розташованого в районі перехрестя проспекту Аношкіна та вулицею Запорізькою, перед яким зупинився транспортний засіб в сусідній смузі праворуч, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода ОСОБА_2 , заходів до зменшення швидкості, а в разі потреби зупинки для надання йому дороги не прийняв і, продовживши рух, скоїв на нього наїзд. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини велико- та малогомілкової кісток лівої гомілки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня, з приводу чого він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні № 03 Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 09.12.2020 року по 06.01.2021 року. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 29994 грн. 76 коп., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму.

Ухвала Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська відносно ОСОБА_1 набула чинності 27.01.2021 року та в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Факт лікування потерпілого та витрат на його лікування підтверджується довідкою калькуляцією Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги».

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 року (надалі Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.

Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Враховуючи те, що саме злочинними діями ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких останній лікувався у Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» і вина ОСОБА_1 доведена в суді, а відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, тому вважають є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

Державі внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 завдано шкоду на загальну суму 29994 грн. 76 коп., яка на момент пред`явлення позову в добровільному порядку не відшкодована.

У зв`язку з цим, звертаючись до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради та Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 29994 грн. 76 коп., прокурор реалізує свої представницькі повноваження у сфері захисту державної власності.

Від представника позивача Кам`янської міської ради до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснивши, що увесь час перебування ОСОБА_2 у лікарні, він повністю і постійно розраховувався за всі необхідні для нього потреби на стаціонарне лікування. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.01.2022 року у справі № 207/5952/21 (КП №0001561 від 09.12.2020 року), ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (арк.с. 20-22).

Потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» у період з 09.12.2020 року по 06.01.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Статтею 103-4 Бюджетного кодексу України визначено, що фінансування закладів охорони здоров`я місцевих бюджетів здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету.

У відповідності до п. 4 Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Оскільки фінансування закладів охорони здоров`я здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету, то витрачені кошти на лікування потерпілих від злочинів підлягають стягненню на користь закладів охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. а) п. 3 ч. 1ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки).

У зв`язку з цим, неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що між діями ОСОБА_1 та перебуванням потерпілого на лікуванні є прямий причинний зв`язок.

Згідно довідки калькуляції КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» за період лікування потерпілого ОСОБА_2 було використано бюджетних коштів на суму 29994 грн.76 коп. (арк.с. 29).

Оскільки Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» перебуває у сфері управління Кам`янської міської ради та фінансується, в тому числі, за кошти Державного бюджету України, суд вважає, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину повинні бути відшкодовані.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи не надано доказів на підтвердження відшкодування витрат лікарні на лікування потерпілого з боку відповідача у справі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Держави належить також стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 261, 263-265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Кам`янської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради Міська лікарня швидкої допомоги (, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 79А) шкоду в розмірі 29994 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 76 коп., завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочину ОСОБА_1 шляхом зарахування на розрахунковий рахунок на р/р НОМЕР_2 в АТ КБ Приватбанк, , МФО 305299.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Погребняк Т.Ю.