Справа №672/895/21
Провадження №2-п/672/40/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городку, без повідомлення сторін, в ході розгляду заяви про перегляд заочного рішення у цивільній справі №672/895/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сатанов Аграр», про розірвання договору оренди землі,

заяву про відвід судді

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сатанов Аграр», про розірвання договору оренди землі.

26.12.2022 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача про відвід головуючого у справі з тих підстав, що останній є упередженим, уже сформував своє бачення справи, надає перевагу позивачу, не досліджує обставини справи.

На підставі вищевказаного, представник відповідача приходить до висновку про наявність підстав для відводу головуючого у справі.

Дослідивши подану заяву про відвід судді, суд приходить до такого висновку.

П.5 ч.1 ст.36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч.ч.2,3 ст.40 ЦПК України).

Судом враховується, що судове засідання у вказаній справі призначено на 29.12.2022 року о 15.00 год., а отже вказана заява про відвід судді підлягає до розгляду тим судом, що розглядає справу у відповідності до положень абз.2 ч.3 ст.40 ЦПК України).

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч.7,8 ст.40 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне розглянути заяву про відвід судді в день її надходження, без виклику учасників справи.

Щодо суті заяви про відвід судді.

З поданої заяви про відвід судді Шинкоренка С.В. вбачається, що представник відповідача посилається на упередженість судді, вказує що останнім було висловлено свою позицію у даній справі при розгляді питання про перегляд заочного рішення тощо...

Суд не бере до уваги такі твердження представника відповідача, як надумані та такі, які не підтверджені жодними фактами, а тому є безпідставними.

Так, посилання представника відповідача на факт скасування Хмельницьким апеляційним судом ухвали суду від 28.06.2022 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишення такої заяви без розгляду не може свідчити про упередженість судді виходячи із такого.

Підставою для постановлення саме такої ухвали було неврахування суддею зміни сталої судової практики та тлумачення діючих норм ЦПК України Верховним судом, що врегульовують вказане питання, у інший спосіб, ніж це прямо передбачено ЦПК України.

Отже, така помилка судді є добросовісною.

Добросовісна суддівська помилка має місце у тому випадку, коли суд припустився помилки, сумлінно виконуючи свої обов`язки. Вона може засновуватись на некоректній оцінці фактів у справі, або неправильному, наприклад, під кутом зору вищої інстанції, хоча й вмотивованому застосуванні правових норм. У будь-якому випадку судове рішення у випадку добросовісної суддівської помилки є логічним і зрозумілим, не перевищує межі допустимого суддівського розсуду.

Недопустимість юридичної відповідальності суддів за добросовісну суддівську помилку є однією з гарантій незалежності суддів.

За таких обставин твердження представника відповідача про упередженість до нього з боку судді не заслуговують на увагу, оскільки суддя діяв з дотриманням чітких положень ЦПК України, однак не врахував факту зміни судової практики у вказаному питанні напередодні Верховним судом, тобто мала місце добросовісна помилка.

Твердження представника відповідача про те, що ніби то суддя у даній справі не досліджує докази сторони відповідача є також безпідставними, оскільки в процесі розгляду вказаної справи до ухвалення рішення жодних доказів представником відповідача до суду не подавалось взагалі, а отже суд не міг їх фізично досліджувати.

Представник відповідача мав можливість подати на адресу суду у визначений нормами ЦПК України строк відповідні докази до ухвалення рішення судом, однак цього не зробив.

Також абсолютно безпідставними та надуманими є твердження представника відповідача про ніби то сприянні суддею у рейдерському захопленні земельних ділянок з боку якихось (неназваних) компаній.

Земельна ділянка, з приводу якої виник спір не належить підприємству, яке є відповідачем у справі, а належить на праві приватної власності позивачці - фізичній особі, яка і посилається на безпідставне та протиправне використання вказаної ділянкою саме відповідачем, без належних на те законних підстав.

Так само безпідставними є твердження представника відповідача про те, що суддя ніби то «у своїх ухвалах письмово вказує на неприязнь до ТОВ «Сатанов Аграр», оскільки незрозумілим є яким чином представник відповідача прийшов до такого висновку і у яких саме ухвалах та яким чином судом була висловлена така позиція суду.

Безпідставними є і твердження представника відповідача про те, що судді відомо про ніби то своєчасну сплату позивачем за договорами оренди. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження таких обставин, окрім голослівних звинувачень судді представником позивача.

Щодо невитребування доказів у відповідача представником позивача, то в силу положень ст.81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторону в тій частині, у якій вона посилається на певні обставини, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, в ході розгляду даної справи представник відповідача був обізнаний про хід судового процессу, проте жодних доказів на адресу суду не надсилав.

Практикою Європейського Суду з прав людини напрацьовано критерії, які мають враховуватись при оцінці неупередженості судді.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «П`єрсак проти Бельгії» зазначено, що не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи, схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу…тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений».

Таким чином, на основі зазначеного вище можна зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття слід зазначити, що у справі «Хаушильд проти Данії» зазначено, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, для його відводу під час об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого відводу.

Керуючись ст.ст.36, 40, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Сатанов Аграр» Гоцанюка Романа Васильовича, про відвід судді Шинкоренка Сергія Володимировича відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: