Справа № 2-191/11 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/811/3461/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні: в залі суду представника апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2 ; в режимі відео конференції представника заявника ТзОВ «Консалт Солюшенс» Башука Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Борачка М.В. від 12 травня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №2-191/11 виданих Сихівським районним судом м.Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» 7191693,81 грн. боргу, а також судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1820 грн.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

Вапеляційній скарзі просить скасувати ухвалу і постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2-191/11.

Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо. Зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву ТзОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження не звернув увагу на те, що така заміна неможлива у випадку відсутності діючого виконавчого провадження. Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо заміни сторони виконавчого провадження вказаного не врахував, не витребував матеріали виконавчого провадження з примусового виконання рішення у справі №2-191/11, що унеможливило встановлення обставин справи, необхідних для правильного вирішення справи.

В судове засідання, в зал суду окрім представника апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та зважаючи на те, що представник заявника ТзОВ «Консалт Солюшенс» брав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання апеляційної скарги, представника заявника в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів заяви про заміну сторони, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.258-260, 442 ЦПК України та задовольняючи заяву, виходив з того, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10.02.2012 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки, стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Ерсте Банк» 7191693,81 гривень заборгованості за договорами кредиту та поруки, а також судові витрати, понесенні позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1820 грн. На виконання вказаного рішення Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчі листи №2-191/11. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21 березня 2014 року замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» () на Публічне акціонерне товариства «Фідобанк» () у виконавчих провадженнях ВП №34453973, 34456234, 34453714, 34456009, 34452073, 34452592 з виконання виконавчих листів №2-191/11, виданих 03.08.2012 р. Сихівським районним судом м.Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» 7191693,81 грн. боргу, а також судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1820 грн. 03.02.2021 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимог, згідно з умовами якого до заявника перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №014/3530/2/17263 від 09.06.2008 та договорами поруки №014/3530/2/17263/1 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/2 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/3 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/4 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/5 від 09.06.2008, що підтверджується копією договору № GL1N019277_205/1, додатком №1 до договору № GL1N019277_205/1. Суд прийшов до висновку, що слід замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів №2-191/11 виданих Сихівським районним судом м.Львова 19.07.2017, з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на Товариство з обмеженоювідповідальністю «Консалт Солюшенс».

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції немає, висновки суду відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

29.04.2021 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося в суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими 19.07.2017 Сихівським районним судом м.Львова у цивільній справі №2-191/11, а саме з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс».

Заяву мотивовано тим, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 10.02.2012 позовні вимоги ПАТ «Ерсте Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на користь ВАТ «Ерсте Банк» 7191693,81грн. заборгованості за договорами кредиту та поруки, а також судові витрати у розмірі 1820 грн. 21 березня 2014 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова замінено сторону стягувача з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк» у виконавчих листах №2-191/11. 03.02.2021 між ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником АБ «Ажіо», ВАТ «АКБ «Престиж», ВАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Ерсте Банк», АБ «Факторіал-Банк», ВАТ «СЕБ Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» відступило ТОВ «Консалт Солюшенс» право вимоги до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 за кредитним договором №014/3530/2/17263 від 09.06.2008 та договорами поруки №014/3530/2/17263/1 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/2 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/3 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/4 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/5 від 09.06.2008. У зв`язку з цим, просять суд замінити стягувача.

Як вбачається із матеріалів справи та учасниками справи не оспорювалось, рішеннямСихівського районного суду м. Львова від 10 лютого 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки, стягнуто з відповідачів на користь позивача 7 191 693,81 гривень заборгованості за договорами кредиту та поруки, а також судові витрати, понесенні позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1820 гривень.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21 березня 2014 року у даному виконавчому провадженні замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариства «Фідобанк».

29 березня 2016 року Сихівським районним судом ухвалено додаткове рішення, відповідно до якого абзац другий резолютивної частини рішення викладено у такій редакції «стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» 900 098,10 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на день постановлення рішення 7 191 693,81грн заборгованості за договором кредиту та поруки, а також судові витрати, понесені позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1 820 гривень.

04 вересня 2017 року, на підставі вказаного додаткового рішення представником ПАТ «Фідобанк» отримано виконавчі листи.

Дані виконавчі листи були пред`явлені заявником до виконання в серпні 2019 року та повернуті ПАТ «Фідобанк» Сихівським ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області 09.09.2019 без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском стягувачем встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року поновлено Публічному акціонерному товариству «Фідобанк» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання у даній цивільній справі.

Також, як вбачається із матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 03.02.2021 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимог, згідно з умовами якого до заявника перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №014/3530/2/17263 від 09.06.2008 та договорами поруки №014/3530/2/17263/1 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/2 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/3 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/4 від 09.06.2008, №014/3530/2/17263/5 від 09.06.2008, що підтверджується копією договору № GL1N019277_205/1, додатком №1 до договору № GL1N019277_205/1.

Згідно п. 2 Договору, за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора

за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 2 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників тощо.

Відповідно пункту 4 цього договору, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти в сумі 1805235,04 грн., без ПДВ. Ціна договору сплачується новим кредитором у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором.

Відповідно до платіжного доручення від 28 січня 2021 року № 55, ТОВ «Консалт Солюшенс» перерахувало на рахунок ПАТ «Фідобанк» 1837092,44 грн.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Додатково слід вказати і про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи (Т3 а.с.67).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву ТзОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження не звернув увагу на те, що така заміна неможлива у випадку відсутності діючого виконавчого провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими зважаючи на таке.

Так, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України Про виконавче провадження .

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Відтак, доводи скарги є необґрунтованими, а скарга відповідно безпідставною, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

З врахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 липня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра