Провадження №2/592/458/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Катрич О.М.

за участю секретаря судового засідання Подпрятова А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом представника позивача- адвоката Кругляка Володимира Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП « ОСОБА_3 » про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка через свого представника звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 30 березня 2021 року ОСОБА_2 постановою Ковпаківського районного суду м. Суми було визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Під час настання пригоди ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження та 24.02.2021 року була госпіталізована до нейрохірургічного відділення КНП СОР СОКЛ з діагнозом ЗЧМТ. струс головного мозку, забій м`яких тканин тьмяно потиличної ділянки, забій грудної клітини. Позивачка проходила лікування в даному відділенні до 10.03.2021 року. В подальшому вона лікувалася за місцем помешкання з 11.03.2021 року по 22.03.2021 року, однак отримані тілесні ушкодження давали ознаки та не надавали їй можливості до повноцінного життєустрію. Отримані травми змусили повторно звернутися до лікувального закладу та пройти лікування в неврологічному відділенні з 23.03.2021 року 02.04.2021 року з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, зі стійким астено-цефалічним синдромом, ЗТГК, забою грудної клітини, поширений остеохондроз хребта. В наслідок ДТП, отриманих тілесних ушкоджень, довгострокових фізичних моральних страждань, суттєвої зміни сталого життєустрію позивачу завдана моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 60 000 грн. Вважає, що відповідальність за завдану позивачем шкоду повинна нести винна саме ОСОБА_2 та особа,з якою ним був укладений договір на пасажирські перевезення, а саме ПП «Сезько О.В.» по 30 000 грн. з кожного. Тому, просить суд стягнути з ОСОБА_2 та ФОП « ОСОБА_3 » по 30 000 грн. з кожного на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Позивачка надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с. 31) Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ФОП « ОСОБА_3 »- адвокат Кузнєцов А.С. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 . Відзив не надано.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення № 592/3353/21, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.02.2021 р. о 15 год. 10 хв. на а/д с. Н.Піщане м. Суми, водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом «Рута 22 Інва СПГ» д.н. НОМЕР_1 , був неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, порушуючи п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР України, допустив наїзд на автомобіль «Toyota Yaris» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . При ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження, є матеріальна шкода. Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич О.М. від 30.03.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 20). Як убачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2021 року (а.с. 1), автобус «Рута 22 Інва СПГ» д.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 , однак ніяких доказів з цього приводу позивачем та її представником надано не було.

Згідно копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого, ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження під час ДТП та 24.02.2021 року була госпіталізована до нейрохірургічного відділення КНП СОР СОКЛ з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин тьмяно -потиличної ділянки, забій грудної клітини, де проходила лікування в даному відділенні до 10.03.2021 року. (а.с. 6) Після цього також перебувала на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря з 11.03.2021 року по 22.03.2021 року, діагноз: Наслідки забою грудної клітини, стаціонарне лікування в неврологічному відділенні КНП « КЛ № 4» СМР з 23.03.2021 по 02.04.2021 року, ЗЧМТ, струс головного мозку, зі стійким астено-цефалічним синдромом, психо-вегетативними нападами. ЗТГК забою грудної клітини, поширений остеохондроз хребта, що підтверджується копією виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 27.05.2021 року. (а.с. 7-8)

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п. 5, 9 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Вирішуючи позов в даній частині, суд вважає, що сам по собі факт дорожньо-транспортної пригоди, що сталася внаслідок протиправних дій відповідача, є причиною того, що позивач зазнав моральних страждань, пережив емоційний стрес, відчув негативні емоції пов`язані зі страхом за своє життя та здоров`я, а також через пошкодження його майна - автомобіля, необхідністю його ремонту тощо. Суд вважає, також, слушними доводи позивача про те, що він не міг користуватися усіма благами та перевагами, які надавав йому транспортний засіб. Разом з тим, суд вважає, що залишились не доведеними належними доказами посилання представника позивача про те, що між ОСОБА_2 та ФОП « ОСОБА_3 » був укладений договір на пасажирські перевезення. Такий документ відсутній в матеріалах справи, як цивільної, так і справи про адміністративне правопорушення та ніяких клопотань про витребування таких доказів перед судом не заявлялися. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Зваживши доводи представника позивача, встановлені обставини справи та надані докази, суд вважає обгрунтованою суму моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. Саме такий розмір моральної шкоди суд вважає розумним, справедливим та співмірним з тими моральними стражданнями, які ОСОБА_1 перенесла внаслідок ДПТ, що сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , але підстав для стягнення моральної шкоди в сумі 30 000 грн. із другого відповідача ФОП « ОСОБА_3 » суд не знаходить. З огляду на викладене, позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 908 грн., сплачений нею під час подання позову до суду .

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 908 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич