Провадження № 2/185/3973/22
У Х В А Л А
22 грудня 2022 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись із позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманого грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2022 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманого грошового забезпечення.
Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».
19 грудня 2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Базі зберігання інженерних боєприпасів та майна військової частини НОМЕР_1 .
01 березня 2022 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 134 «Про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини за лютий 2022 року» проведено необхідні розрахунки та нараховано грошове забезпечення військовослужбовцям.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 квітня 2022 року № 260 «Про результати проведення службового розслідування» встановлено, що відповідач самовільно залишив військову частину 26 лютого 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 квітня 2022 року № 266 «Про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини за березень 2022 року» військовослужбовцям бази зберігання інженерних боєприпасів та майна військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , які самовільно залишили військову частину, здійснено перерахунок грошового забезпечення за лютий та позбавлено премії повністю.

В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28 червня 2022 року № 784 «Про результати проведення службового розслідування» встановлено, що у зв`язку з перерахунком грошового забезпечення за лютий та позбавленням премії повністю виникла переплата грошового забезпечення, зокрема відповідачу в сумі 9485 грн 21 коп.
Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, отримані без належної правової підстави, у розмірі 9485 грн 21 коп.

Як визначено частиною 1 статті 19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року (справа № 362/643/21) зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Крім того у постанові ВП ВС від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18 викладені наступні висновки.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Зокрема статтею 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено виплату грошового забезпечення військовослужбовців, яке визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином спір про стягнення з військовослужбовця грошового забезпечення, отриманого без належної правової підстави, стосується одного з чинників соціального захисту військовослужбовця і відповідно належить до юрисдикції адміністративного суду.

Зважаючи на суб`єктний склад спору, предмет позову та характер спірних правовідносин, справа за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманого грошового забезпечення не відноситься до юрисдикції загального суду і не може бути прийнята ним до провадження.

Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно з частиною 5 статті 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманого грошового забезпечення.
Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У.М. Болдирєва