Справа № 214/2549/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якій просить суд змінити розмір аліментів, який було визначено судовим наказом, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 30 серпня 2019 року у цивільній справі №214/6181/19 про стягнення з нього, ОСОБА_1 , аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 15 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, та встановити його в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття.

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначив наступне. 11 жовтня 2003 року вони з відповідачкою одружилися, 26 березня 2010 року шлюб між нами було розірвано. У цьому шлюбі в них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до судового наказу від 30 серпня 2019 року у справі №214/6181/19, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. 11 січня 2019 року він одружився вдруге, шлюб був зареєстрований у Саксаганському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ, актовий запис №6. У цьому шлюбі в нього народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Незважаючи на те, що із другою дружиною вони перебувають у шлюбі, але певний час разом не проживають, в зв`язку із цим вона звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу). Рішенням від 10 лютого 2020 року у справі №214/8536/19 позов було задоволено. Тобто фактично на теперішній час з нього стягуються аліменти на двох дітей в загальному розмірі Ѕ частки від усіх видів заробітку (доходу), на теперішній час він не має постійної роботи, перебиваюсь тимчасовими заробітками, яких ледве вистачає для утримання себе та житла, тому вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (ч. 1 ст. 182 СК України). На підставі вищевикладеного вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ј частки на 1/6 частку від його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто на відповідачку теж покладено обов`язок щодо утримання дитини, тим більше, що інших дітей у неї немає, тому вважає, що зменшення розміру аліментів з ј частки до 1/6 не приведе то погіршення умов утримання дитини.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. У судове засідання 18 січня 2022 року не з`явився, 11 листопада 2021 року подав заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просить розглянути справу за його відсутності.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю. У судове засідання 18 січня 2022 року не з`явилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 29 листопада 2021 року подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності. Надала відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначила наступне. Так, відповідно до судового наказу від 30.08.2019р. у справі №214/6181/19 з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15.08.2019 р. та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, ч.2, 3 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Зважаючи на вищевикладене, оскільки позивач в цілому не надає довідки про його доходи (за 2019р., 2020р.), для підтвердження реальних доходів та витрат позивача нею будуть витребовуватися відповідні докази (довідки), які вона не може самостійно отримати, зважаючи на захист персональних даних відповідно до ЗУ «Про захист персональних даних» від 01.06.2010р. № 2297-VI шляхом подання окремих клопотань. Так, позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, зміг придбати собі авто, що свідчить про його достатні доходи та можливість сплачувати аліменти у раніше встановленому розмірі. Наразі, їй також відомо, що позивач працює за кордоном в Польщі та отримує гідну заробітну плату (близько 50-55 тисяч гривень на місяць в гривневому еквіваленті до злотого). В той же час, розмір аліментів, що був сплачений ним за період з 15.08.2019р. по теперішній час становить 1/4 не від його реальних доходів, які він фактично приховує, а від середньої заробітної плати по Дніпропетровській області, оскільки в Україні позивач значиться як безробітний. Тому, вважає доцільним при розгляді даної справи витребування у Державної прикордонної служби інформації щодо перетину позивачем державного кордону протягом 2019-2020 років та інформації про доходи позивача, які він отримує за кордоном у компетентних державних органів Польщі, про що нею буде заявлене відповідне клопотання в порядку, передбаченому ЦПК України. Наразі ж нею вживаються заходи щодо отримання у державній виконавчій службі оновленої актуальної довідки про сплачені позивачем аліменти, яка буде залучена після її отримання до матеріалів даної справи. Ч ст.83 ЦПК України передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Слід зазначити, що можливість зменшення розміру аліментів, визначена нормою СК України, але вона не носить імперативний характер, а лише надає право суду зменшити розмір аліментів з урахуванням різних обставин, що мають істотне значення, чи залишити раніше визначений розмір аліментів без змін, привести у відповідність до норм чинного законодавства. Наразі ж, позивачем не надано доказів, які підтверджують неможливість ним сплати аліментів у розмірі, визначеному судовим наказом від 30.08.2019р., виданим по цивільній справі №214/6181/19. Також слід зауважити, що ч.5 ст. 183 СК України передбачено: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, розмір аліментів, що стягується за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.08.2019р. по цивільній справі №№214/6181/19 в розмірі 1/4 заробітку (доходу) позивача не є завищеним, а відповідає вимогам розумності та справедливості, інтересам їхнього з позивачем неповнолітнього сина. При цьому, звертає увагу суду на те, що позивач звертається з даним позовом виключно до неї, а не до неї і ОСОБА_6 , ставлячи фактично своїх дітей у нерівне становище, оскільки заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2020р., по цивільній справі №214/8536/19, яке позивач сам додає до позовної заяви, про яке їй стало відомо тільки при отриманні даного позову, з позивача були також стягнуті аліменти на її користь на утримання дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позивач вважає "нормальним" стягнення аліментів на їхнього з ним сина у розмірі 1/6 його заробітку (доходів), в той час як на іншу дитину позивача стягнення буде продовжуватися у розмірі 1/4. При цьому звертає увагу на те, що її не залучали до іншої справи, а позивач фактично проживає зі ОСОБА_6 , має спільний бюджет, відпочинок тощо. Таким чином, подання даного позову з боку позивача є нічим іншим, як спробою залишити більше грошових коштів в спільному бюджеті позивача та ОСОБА_6 . Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН "Про права дитини", яку ратифіковано Постановою ВР №789-ХІІ від 27,02.1991р., в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020р." від 14.11.2019 року № 294-ІХ встановлено, що для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів в цілому не може бути менше 1159 грн. на одну дитину. Мінімальний же рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (2318 гривень на одну дитину). Проте мінімальні гарантії це абсолютно не показник найкращого забезпечення інтересів дитини, якого мають дотримуватися при вирішенні питання стягнення аліментів на дітей, а навпаки, за умови позивача, сплачувати їх у більшому розмірі. Звертає увагу суду і на те, що їх з відповідачем син має серйозні захворювання: «вузол правої долі щитовидної залози, ознаки хронічного тиреоидита» та «ерітемна гастропатія тіла шлунку, ділянковий астральний гастрит», з огляду на що потребує проведення йому постійних лабораторних досліджень (взяття аналізів), консультації ендокринолога, гастроентеролога, узд щитовидної залози, ендоскопію, придбання ліків, вартість яких на квартал в середньому коливається близько 2000-2500 гривень (наразі нею збираються докази щодо стану здоров`я дитини, витрат тощо, які будуть залучені до матеріалів справи, які не може надати одразу, оскільки їх збір потребує певного часу та можливість надання визначається відповідними медичними установами). Таким чином, зміна розміру аліментів, є недопустимою, оскільки це може вплинути на якість відповідних процедур та до неможливості їх проведення через відсутність належного фінансування з боку позивача, та неодмінно призведе до погіршення умов утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач має можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі та несе багато особистих витрат, які перевищують 10 прожиткових мінімумів доходів громадян. На підтвердження вказаного факту нею будуть залучені відповідні фотографії в порядку, визначеними ЦПК України, які наразі роздруковуються. Також мають бути перевірені факти щодо придбання (відчуження) позивачем рухомого та нерухомого майна за період 2019-2020 роки. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.1 ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не доведено, що наявні будь-які обставини, які б беззаперечно свідчили про наявність підстав для зменшення розміру стягнення аліментів. Вважає, що надані позивачем докази не доводять факт утримання ще однієї дитини та погіршення його матеріального становища, а загальна сума аліментів, яка стягується з позивача, не перевищує граничний розмір відрахувань із заробітної плати, визначений чинним законодавством. Відповідно до ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При цьому, позивач не надає до позовної заяви докази того, що розмір відрахувань з його заробітної плати на теперішній час перевищує 70%. Також, доводить до відома суду, що маючи дитину, яка хворіє систематично та потребує періодичного супроводу у лікарні для здачі аналізів тощо, вона не може влаштуватися на високооплачувану роботу, та була змушена здобувати нову професію, оскільки весь свій час витрачає на виховання сина та догляд: навчання, приготування їжі, прасування одягу, організацію дозвілля, що потребує значних витрат часу та матеріальних. З огляду на вищевикладене, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Від позивача, до суду також надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована наступним. У відзиві відповідачем зазначено, що він працює за кордоном та отримує високу заробітну плату, при цьому це твердження ґрунтується на припущеннях і не підтверджується жодним доказом,. Натомість хоче зауважити, що на теперішній час він постійно мешкає в Україні і тимчасово не працює, що підтверджується відсутністю запису про прийняття на роботу у його трудовій книжці. До того ж припущення відповідачки у відзиві щодо його доходів у валюті нічим не обґрунтовано і не підтверджується жодним чином. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України встановлено, що стягнення аліментів на одну дитину - становить одна чверть, на двох дітей - одна третини, на трьох і більше - половина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Зауважує, що має двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від шлюбу з відповідачкою, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у шлюбі з іншою жінкою - ОСОБА_6 . На обох синів з нього стягується по 1/4 частці від заробітку (доходу), що становить в цілому 1/2 частину від його доходів, але нормою СК України, яка зазначена вище встановлено, що на двох дітей стягується 1/3 частка від заробітку, тобто фактично він повинен сплачувати по 1/6 частці на кожну дитину. Тому твердження відповідачки у відзиві, що він повинен сплачувати на старшого сина 1/4 частку від доходів не відповідає діючому законодавству. До того ж його другою дружиною отримано виконавчий лист від 22 червня 2020 року №214/8541/19 про стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн. на місяць до досягнення молодшим сином ОСОБА_5 трирічного віку. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги заявлені до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягнення аліментів залишає без змін.

Також від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що під час підготовчого засідання, яке відбулося 01.12.2021 року при оголошенні матеріалів справи йому стало відомо, що стороною відповідачки було подано в якості доказів його перебування та роботи за кордоном фото з соціальних мереж та заявлено клопотання про обов`язкове надання до суду його закордонного паспорту. Вказані документи ним у встановленому законом порядку раніше від відповідачки отримано не було. На виконання даного клопотання ним додається повна копія закордонного паспорту громадянина України НОМЕР_1 , який видано на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 10 листопада 2016 року на 9 аркушах. Щодо доданих до матеріалів справи фотографій: Фото «ОСОБА_11 с ОСОБА_4» зроблено 21 травня 2020 року у Бельгії, фото «ОСОБА_12» датується 30 липня 2019 року, фото «ОСОБА_12» Labenne, Aquitae, France зроблено 29 квітня 2018 року. 28 травня 2021 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 715/2073/20 залишив без задоволення касаційну скаргу платника аліментів, оскільки окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану, але причиною його звернення до суду стало не народження другої дитини, а те, що другою дружиною було подано в суд на стягнення з нього аліментів на її користі в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) та окремо подано позов на стягнення з нього аліментів на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку, обидва звернення було задоволено. Наявність світлин із-за кордону, даних закордонного паспорту із помітками перетину кордонів, не є доказом його праці і отримання певного доходу, натомість ним разом із відповіддю на відзив відповідачки було подано копію трудової книжки, в якій будь-які записи про трудову діяльність в Україні на час подання позову, відповіді на відзив і на теперішній час відсутні. Діючим законодавством передбачена можливість отримувача аліментів звернутися до компетентного органу іноземної країни, де проживає або працює боржник, із клопотанням про визнання та надання дозволу на виконання рішення суду України про стягнення аліментів (якщо питання стягнення аліментів вирішувалося в України і є рішення суду). Ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. На підтвердження того, що його матеріальний стан на момент подання позову про зменшення розміру аліментів дійсно погіршився в зв`язку із тим, що ним сплачуються окрім аліментів на відповідачку, ще й аліменти на утримання другої дружини ОСОБА_6 в розмірі 1000 грн. щомісячно (провадження №67742284) згідно виконавчого листа №214/8541/19 та аліменти на утримання молодшого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (провадження №67911466) згідно виконавчого листа №214/8536/19, додається лист Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі від 30.12.2021 року №13-34/82575.

08.02.2021 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В ході розгляду справи заявлялись клопотання про витребування доказів, які були задоволені.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.3), свідоцтво про народження (а.с.4), судовий наказ (а.с.5), свідоцтво про шлюб (а.с.6), свідоцтво про народження (а.с.7), заочне рішення (а.с. 8), довідка (а.с. 34), відомості з державного реєстру (а.с.35), трудова книжка (а.с.36), копія диплома (а.с.37), розрахунок заборгованості по аліментам (а.с. 41), протокол УЗД щитовидної залози (а.с. 42), протокол ендоскопічного дослідження (а.с.43-43а), консультативний висновок (а.с.56), виписка (а.с. 57), розрахунок (а.с. 58), розрахунок на момент пред`явлення виконавчого листа (а.с.59), фото (а.с. 61-70), виконавчий лист (а.с. 77), трудова книжка (а.с. 78), консультативний висновок (а.с. 93), УЗД щитовидної залози (а.с.97-98), повідомлення ТСЦ МВС № 1248 (а.с.123), фото (а.с. 131-134), копія закордонного паспорту (а.с. 135-143), відповідь Саксаганського відділу ДВС (а.с. 144).

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.3), свідоцтво про народження (а.с.4), судовий наказ (а.с.60), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у шлюбі, наявність від шлюбу сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та наявність аліментних зобов`язань по його утриманню.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про шлюб (а.с.6), свідоцтво про народження (а.с.7), заочне рішення (а.с. 8), виконавчий лист (а.с. 77), повідомлення ДВС (а.с.144), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування позивача в шлюбі зі ОСОБА_6 , наявність від даного шлюбу сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також наявність у позивача аліментних зобов`язань по утриманню сина ОСОБА_5 та дружини ОСОБА_6 .

Суд вважає належними доказами: розрахунок заборгованості по аліментам (а.с. 41,58,59), трудову книжку (а.с. 78), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що позивач не працює, має заборгованість по аліментам.

Суд вважає належними доказами: відомості з державного реєстру (а.с.35), трудову книжку (а.с.36), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що відповідачка по справі не працює, та розмір її доходу за період 2019-2020р.р.

Суд вважає належними доказами: фото (а.с.61-70, 131-134), повідомлення ТСЦ МВС № 1248 (а.с.123), копію закордонного паспорту (а.с. 135-143), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, перебування позивача за кордоном, відсутність у позивача транспортних засобів.

Суд вважає належними доказами: протокол ендоскопічного дослідження (а.с.43-43а), консультативний висновок (а.с.56), виписку (а.с. 57), консультативний висновок (а.с. 93), амбулаторну карту (а.с.94), протокол УЗД (а.с.95, 97-98), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має захворювання.

Суд вважає неналежним доказом протокол УЗД (а.с.42), оскільки з нього не вбачається стосовно якої саме особи проводилося дослідження.

Суд вважає неналежними доказами: довідку (а.с. 34), копію диплома (а.с.37), так як вони не стосуються предмета спору.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що встановлено свідоцтвами (а.с. 3, 4).

30 серпня 2019 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що вбачається з судового наказу (а.с. 60). Позивач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , що вбачається з розрахунків заборгованості (а.с. 41,58,59).

11 січня 2019 року позивач уклав шлюб зі ОСОБА_6 , що вбачається зі свідоцтва (а.с. 6).

Від шлюбу зі ОСОБА_6 позивач має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається зі свідоцтва (а.с. 7).

Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 67911466. Зазначені обставини встановлені рішенням суду (а.с. 8), повідомленням ДВС (а.с.144).

Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року з позивача стягнуто аліменти на користь та на утримання ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 67742284. Зазначені обставини встановлені виконавчим листом (а.с. 77), повідомленням ДВС (а.с.144).

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має захворювання щитовидної залози та гастрит.

Сторони, кожен окремо, на даний час не працюють, що встановлено трудовими книжками (а.с.36,78).

Позивач не має зареєстрованих транспортних засобів, що вбачається з повідомлення ТСЦ МВС № 1248 (а.с.123).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини; батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним; батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, платник аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, вправі подати до суду позовну заяву про зміну розміру аліментів шляхом зменшення їх розміру.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, ОСОБА_1 послався на зміни в його матеріальному стану, внаслідок стягнення з нього 10 лютого 2020 року на утримання іншої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 22 червня 2020 року на утримання дружини ОСОБА_6 , аліментів у розмірі відповідно ј частки від усіх видів заробітку (доходу) в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Отже спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З аналізу ст. 182 СК України вбачається, що законодавець відносить до обставин, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів, матеріальне становище платника аліментів.

Зважаючи на те, що після визначення розміру аліментів зазначеним судовим наказом, змінився матеріальний стан платника аліментів, тобто позивача по справі, у зв`язку зі стягненням з нього аліментів на утримання іншої дитини ОСОБА_5 та дружини ОСОБА_6 , суд вважає, що маються підстави змінити цей розмір з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку (доходу).

Суд вважає, що та обставина, що син позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має захворювання, а тому потребує проведення постійних лабораторних досліджень та консультацій лікарів, не може бути підставою для відмови у позові, так як зазначена обставини існувала на час видачі судового наказу, та крім того, відповідачка не позбавлена права звернутися до суду, у відповідності до вимог ст. 185 СК України, з позовом про стягнення з позивача додаткових витрат на дитину, викликаних її хворобою.

Твердження відповідачки про те, що позивач працює за кордоном та отримує високу заробітну плату, суд не приймає до уваги, оскільки це твердження не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими, та підлягають повному задоволенню.

Отже, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 13 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, вважає, що позов ОСОБА_1 належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.181-184, 192, 197 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, стягнутих зі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно судового наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.08.2019 року, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частку від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов