Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5433/22
Провадження № 2/552/2259/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

21.12.2022 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу № 552/5433/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат, третя особа ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 26.08.2022 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Позивач вказувала, що після розірвання шлюбу відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надавав, рішенням суду з нього були стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до досягнення повноліття.

Зазначала, що донька хоча і досягла повноліття, але навчається, потребує матеріальної допомоги.

Також ОСОБА_1 вказувала, що навчання доньки здійснюється на платній основі, відповідно до договору вартість освітньої послуги за перший курс навчання складає 19900 грн, яка була сплачена позивачем 17.08.2021 та 09.11.2021, коли донька ще не досягла повноліття. Окрім того, позивачем було сплачено 9950 грн за півроку другого навчального року.

Тому вважає, що половина сплачених коштів на суму 14925 грн підлягає стягненню з відповідача як додаткові витрати на дитину.

Окрім того, протягом 2017 року позивач вимушена була звернутися до лікаря з метою отримання стоматологічних послуг лікування зубів неповнолітньої дитини. Витрати склали 22486,22 грн, половину з яких в розмірі 11243,41 грн вважає, що має відшкодувати відповідач.

В поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви на час навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Просила також стягнути з відповідача половину додаткових витрат на дитину в сумі 14925 грн та 11243,41 грн.

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.08.2022 відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.

Позивач, представник позивача та третя особа просили суд проводити розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є позивач ОСОБА_4 .

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, але навчається, станом на час звернення до суду з позовом є здобувачем вищої освіти 2 курсу, спеціальність 075 Маркетинг, освітня програма Маркетинг, ступінь вищої освіти бакалавр, термін навчання 3 роки, 10 місяців, очна (денна) форма, контракт.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Повнолітня донька відповідача навчається, не досягла 23 років і потребує матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача відповідного утримання.

Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище сторін по справі, приходить до висновку, що у відповідача є можливість надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, та приходить до висновку про визначення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача.

Тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки підлягають задоволенню.

Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

З огляду на зазначене аліменти на повнолітню дитину слід стягнути починаючи 26.08.2022.

При вирішенні позовних вимог про стягнення 14925 грн та 11243,41 грн як додаткових витрат на оплату навчання та на лікування суд виходить з такого.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року в справі № 6-1296цс15.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення як додаткових витрат на утримання дитини суми в розмірі 14925 грн, як витрат, пов`язаних з навчанням доньки, заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми в розмірі 11243,41 грн додаткових витрат на лікування дитини суд виходить з такого.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що позивачем ОСОБА_1 зазначені витрати дійсно понесені (а.с. 20-32), такі витрати зумовлені особливими обставинами, зокрема необхідністю лікування дитини.

Тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування додаткових витрат на утримання дитини підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 11243,41 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 1984 грн. 80 коп. (992,40 грн х2).

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно на час навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років, починаючи з 26.08.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину понесених додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 11243 грн 41 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1984 грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено.

Повне судове рішення складено 21.12.2022.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко