Справа № 692/39/22
Провадження № 2/692/92/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(спрощений розгляд)

11 лютого 2021 року смт. Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписала заяву № б/н від 22.11.2007р.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

30.11.2007р. відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій власним підписом підтвердила, що з фінансовими умовами надання вказаної кредитки, прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена.

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку з визначеним у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку лімітом, який у подальшому збільшився до 50 000,00 грн.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2, 3.3 Договору, на підставі якого відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.

Відповідач не надав вчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. Таким чином, у порушення п. 6.5 Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд".

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 14.12.2021р. має заборгованість 43682,35 грн., яка складається з наступного:

- 39703,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

в т.ч. 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 39703,28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

- 3979,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками;

- 000,00грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;

- 00,00 грн. - нарахована пеня;

- 00,00 - нараховано комісії.

Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2007р. у розмірі 43682,35 грн. та судові витрати у розмірі 2 481,00грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 20.01.2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви № б/н від 22.11.2007р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , виявила бажання отримати банківські послуги в установі ПАТ КБ «ПриватБанк»: кредитну картку тип НОМЕР_2 , валюта гривня, тип кредитного ліміту фіксований, сума кредитного ліміту 5000,00 грн., базова відсоткова ставка 36% з розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості, яка може здійснюватись як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і списання банком коштів з дебетної картки.

З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» вбачається, що ОСОБА_1 30.11.2007р. ознайомилась з умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів, де визначено основні умови кредитування, зокрема: тип карти: VISA Classic, валюта розрахунку: UAH, базову відсоткову ставку, в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 365 днів на рік): 3,0% UAH, процентну ставку (у місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування: 4,5 % UAH, комісії та зазначено приклади розрахунку сум плати за використання кредитних коштів

Відповідно довідки б/н вбачається, що було відкрито наступні кредитні картки:

НОМЕР_3 , дата відкриття 22.11.2007р., термін дії 03/15;

НОМЕР_4 , дата відкриття 16.04.2015р., термін дії 04/18;

НОМЕР_5 , дата відкриття 21.07.2017р., термін дії 07/18;

НОМЕР_6 , дата відкриття 21.07.2017р., термін дії 07/18;

НОМЕР_7 , дата відкриття 22.01.2016р., термін дії 09/18;

НОМЕР_8 , дата відкриття 14.06.2018р., термін дії 03/22.

Згідно довідки № б/н про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), вбачається, що 22.11.2007р. відбувся старт карткового рахунку № НОМЕР_3 , 30.11.2007р. було встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000,00 грн., який 23.03.2018р. було збільшено до максимального розміру 50000,00грн., станом на 27.02.2020р. зменшено до 0,00 грн.

Відповідно наданої виписки за договором № б/н за період 22.11.2007-17.12.2021, складеним 17.12.2021р. вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювала користування кредитною карткою та фактично отримала кредитні кошти внаслідок зняття готівки, придбання товарів, оплати послуг, переказу коштів, використання послуги «Миттєва розстрочка» у період 15.04.2016р. по 27.02.2020р. в сумі 48653,97 грн., що відповідає розміру кредитного ліміту, встановленого станом на 23.03.2018р. У подальшому відбувалось списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,5 та 3,4 відсотка, переказ коштів на картку, автоматичне погашення простроченої заборгованості, погашення обов`язкового платежу, погашення заборгованості з карткового рахунку. Усього витрат 293158,71, усього надходжень 249476,36, баланс на початок періоду 0, баланс на кінець періоду 43682,35.

Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, суму коштів в повній мірі не повернула. Останнє погашення заборгованості відбулось 30.11.2021р. з рахунку НОМЕР_9 .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Із матеріалів справи судом встановлено, що у порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, суму коштів не повернула та ухиляється від її сплати.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості, вбачається, що загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити ОСОБА_1 станом на 14.12.2021р. становить 43682,35 грн. та складається з наступного:

- 39703,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

в т.ч. 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 39703,28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

- 3979,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками;

- 000,00грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;

- 00,00 грн. - нарахована пеня;

- 00,00 - нараховано комісії.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов не надано.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за користування кредитом в розмірі 43682,35 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 141, 268, 280-289 ЦПК України; ст. ст. 526, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2007 року станом на 14.12.2021р. у розмірі 43682,35 (сорок три тисячі шістсот вісімдесят дві ) грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 2 481,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі:

Позивач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», , рахунок № НОМЕР_10 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299; місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.О. Левченко