Номер провадження: 22-ц/813/2695/22
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів Гірняк Л.А., Вадовської Л.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.1-8).

15 березня 2021 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в сумі 60 553 (шістдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят три) грн. 39 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн.

В іншій частині задоволення позову відмовлено. (а.с.112-119).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - Кудрявський С.М. подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2021 року та ухвалити нове рішення, відповідно до якого відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ «СГ «ТАС» (приватне) в повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги (а.с.122-123).

Одеським апеляційним судом отримано письмові пояснення представника апелянта ОСОБА_2 . У поданих поясненнях позивач наголошує на тому, що в даному випадку розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, відповідно до полісу страхування цивільно-правової відповідальності застрахованої особи (винуватця ДТП), де ліміт відповідальності, як стверджує позивач, за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн, франшиза 1500 грн, а тому є беззаперечні підстави для стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування. З огляду на викладене, позивач просить суд врахувати надані пояснення під час прийняття рішення по справі, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тому, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням, яка складає 60 553, 39 грн., в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6414251 від 09.12.19 року.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 липня 2020 року о 15 год. 10 хв. в м.Одесі по вул. Пиморській, 47, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Toyota Corolla номерний знак НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі транспортному засобу Harley-Davidson FLHP Road King, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого скоїв з ним зіткнення.

ДТП відбулась в результаті порушення водієм транспортного засобу Toyota Corolla номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 п. 10.2. Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2020 року по справі №522/13383/20 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Harley-Davidson FLHP Road King, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , завдано механічних пошкоджень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована AT СГ «ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6414251 від 09.12.2019 року. Франшиза згідно вказаного Полісу становить 1500 грн.

ПрАТ «Страхова група «ТАС» було надано Звіт №50-07-20 про оцінку вартості відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику КТС, від 31.07.2020 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТС, завданого власнику мотоцикла Harley-Davidson FLHP Road King, номерний знак НОМЕР_2 , на момент цього дослідження складає 71 439,46 грн. Ремонтні роботи без ПДВ, замінені компоненти з ПДВ.

Згідно листа ПрАТ «Страхова група «ТАС» № 12537/912 від 20 серпня 2020 року сума страхового відшкодування склала 60 388,07 грн. Розрахунок страхового відшкодування, наданий ПрАТ «Страхова група «ТАС» наступний: 60 388,07 грн.-1500 грн. (франшиза) = 58 888,07 грн.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, з боку ПрАТ «Страхова група «ТАС» було сплачено 58 888,07 грн., з боку ОСОБА_3 було сплачено франшизу в розмірі 1500 грн.

У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що АТ «СГ «ТАС» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ за вирахуванням франшизи, що становить 58 888,07 грн, що, як наголошує апелянт, не заперечується у позовній заяві, а тому належним чином та в повному обсязі товариство виконало своє зобов`язання за страховим полісом.

Апеляційний суд погоджується із зазначеними доводами апеляційної скарги та звертає увагу на наступне.

За загальними правилами, визначеними статтями 1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.

Апеляційний суд зазначає, що правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ПАТ «Страхова Група «ТАС») відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

Тому, пред`явлення вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Керуючись наведеними нормами законодавства, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) здійснив страхову виплату матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. Розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, згідно з цим Звітом визначений як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу.

Отже, страхове відшкодування розраховується наступним чином: 60 388,07 грн (вартість ремонту із урахуванням зносу без ПДВ згідно Звіту №50-07-20) 1500 грн (франшиза) = 58 888, 07 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем у позовній заяві, апелянтом було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 58 888,07 грн.

Тому, матеріалами справи не підтверджуються доводи позовної заяви, а суд першої інстанції прийшов до передчасних висновків щодо задоволення позовних вимог.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхового вирішення спору.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було сплачено за подачу апеляційної скарги 1261,20 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №2027 від 01.04.2021 року (а.с.133), які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2021 року скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»(ЄДРПОУ - 30115243) 1261 гривню 20 копійок судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 27.06.2022 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.М. Вадовська

Л.А. Гірняк