Справа №710/751/17
Номер провадження 4-с/710/1/22
УХВАЛА

іменем України

14.02.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Симоненко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

21.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

22.12.2021 року скарга була залишена без руху.

12.01.2022 року ОСОБА_1 подала до суду заяву на виконання вимог ухвали суду про залишення скарги без руху.

У скарзі ОСОБА_1 просить:

зобов`язати державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимошенко Ярославу Ігорівну здійснити перерахунок зі сплати аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.07.2017 року до повноліття старшої дитини, ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за весь період стягнення аліментів;

скасувати постанову про накладення штрафу від 20.10.2021 року по ВП № 56532991 стосовно боржника ОСОБА_2 та постановити нову про накладення на нього штрафу за несплату аліментів відповідно до нової довідки-розрахунку;

зобов`язати державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимошенко Ярославу Ігорівну винести постанову про зміну місця реєстрації боржника.

В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні у Подільському ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ ( м.Київ) перебуває виконавче провадження № 56532991 з примусового виконання виконавчого листа № 710/751/17 від 13.08.2018 року, виданого Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.07.2017 року до повноліття старшої дитини, ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Державним виконавцем порушено вимоги ч.2 ст. 195 СК України при розрахунку заборгованості боржника, що полягає в тому, що державний виконавець мала підготувати довідку-розрахунок заборгованості по середньомісячній заробітній платі місцевості, де знаходиться виконавче провадженн6я, якщо інше не підтверджено. Однак, державний виконавець прийняла, але не перевірила достовірність заяви, у якій боржник повідомив , що з він не проживає у м.Києві з липня 2019 року, оскільки в пошуках роботи проживає у різних регіонах ( з липня 2019 року по червень 2021 року проживав у Полтавській області, а на даний час з липня 2021 року проживає у вінницькій області, хоча фактично проживає у м.Києві, що достовірно відомо державному виконавцю. 21.07.2021 року на адресу виконавчої служби боржник направив заяву про підтвердження місця проживання в Полтавській області с. Лелюхівка з договором оренди житла, який в органах місцевого самоврядування не зареєстрований та є фіктивним. Ці дані державний виконавець також не перевірила та безпідставно склала довідку-розрахунок заборгованості по аліментах боржника, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Полтавській та Вінницькій областях.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні скарги наполягає.

Представник Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на скаргу, у якому просив у задоволенні скарги відмовити, скаргу розглядати без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали додані до скарги та відзиву встановив наступне.

На виконанні Подільському ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ ( м.Київ) перебуває виконавче провадження № 56532991 з примусового виконання виконавчого листа № 710/751/17 від 13.08.2018 року, виданого Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.07.2017 року до повноліття старшої дитини, ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується постановою державного виконавця Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ ( м.Київ) про прийняття виконавчого провадження від 02.02.2019 року.

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.09.2021 року у виконавчому провадженні заборгованість за період з 11.2018 року по вересень 2021 року станом на 30.09.2021 року становить 186085.76 грн.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Положеннями ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п.п. а) ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення , дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Згідно ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 зазначила, що нею 19.10.2021 року направлено заяву до Офісу Генерального прокурора України на дії та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимошенко Я.І. та прохання порушити кримінальне провадження стосовно неї за підозрою в скоєнні нею корупційних діянь. У подальшому їй були направлені листи щодо направлення вказаної заяви до належного органу. 18.12.2021 року вона отримала відповідь від 15.11.2021 року про направлення її заяви до Подільського УП ГУНП у м.Києві. таким чином їй стало зрозумілим, що її права порушені. Вважає, що станом на момент звернення до суду не пройшов 10-ий строк, визначений ч.1 ст. 449 ЦПК України.

Ураховуючи доводи заяви, а також відомості, які містить надана скаржником копія заяви ОСОБА_1 на адресу Офісу Генерального прокурора України, датованої 19.10.2021 року, вбачається, що скаржник була обізнана про довідку-розрахунок станом до 19.10.2021 р., разом із тим, скарга подана 21.12.2021р..

Контроль за виконанням судових рішень, у відповідності до норм розділу VІІ ЦПК України, є повноваженням саме суду, а не прокуратури чи іншого органу. Відповідно до норм ч.3 ст. 74 Закону України « Про виконавче провадження» рішення , дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Отже, чинним законодавством чітко встановлено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця.

Звернення із заявою до прокуратури про вчинення кримінального правопорушення, не позбавляло а ні права, а ні можливості заявника звернутись до суду із відповідною скаргою, та не є поважною причиною пропуску такого строку.

В частині скарги щодо зобов`язання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимошенко Я.І., заявник посилається на те, що державний виконавець отримав її заяву про долучення документів до матеріалів виконавчого провадження № 56532991 про те, що боржник ОСОБА_2 за рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 12.04.2018 року справа № 710/750/17 визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1 , відповідно до якого боржник знятий з реєстрації.

Разом із тим, не надала суду відповідних доказів та відомостей, коли їй стало відомо про порушення свої прав у зв`язку із поданням вказаної заяви та не вчинення державним виконавцем відповідних дій.

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду із скаргою вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим у всіх випадках протягом усього періоду часу коли вони існують, і які є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтвердженні належними доказами.

Положеннями ч.2 ст. 449 ЦПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом. Згідно положень ч. 1 ст.127 ЦПК України пропущений строк процесуальний строк поновлюється за заявою учасника справи.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, скарга подана з пропущенням десятиденного строку звернення до суду і скаржником не порушено питання про поновлення цього строку, та не обґрунтовано поважність причин його поновлення, тому суд дійшов висновку про залишення скарги ОСОБА_1 - без розгляду.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що залишення скарги без розгляду не позбавляє права заявника звернутися до суду повторно із скаргою та вмотивованим клопотанням про поновлення процесуального строку із зазначенням обставин поважності його пропуску.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що разом із відзивом на скаргу державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) наданий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04.01.2022 року № 56532991/12, який відрізняється від розрахунку від 30.09.2021 року щодо відомостей у графі: розмір доходу/середня заробітна плата працівника для цієї місцевості.

Щодо оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу від 20.10.2021 року по ВП № 56532991 стосовно боржника ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 74 Закону N 1404-VІІ Іпередбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18 23, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі N 127/9870/16-ц (провадження N 14-166цс18), від 06 червня 2018 року у справі N 921/16/14-г/15 (провадження N 12-93гс18), від 20 вересня 2018 року у справі N 821/872/17 (провадження N 11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі N 826/5195/17 (провадження N 11-801апп18), від 16 січня 2019 року у справі N 279/3458/17-ц (провадження N 14-543цс18), від 09 жовтня 2019 року у справі N 758/201/17 (провадження N 14-468цс19), і підстав для відступлення від неї не вбачається.

Ураховуючи викладене вище, скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися адміністративним судом.

За нормами п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст.126,255, 447,449 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), залишити без розгляду.

У частині оскрження постанови державного виконавця про накладення штрафу від 20.10.2021 року по ВП № 56532991 стосовно боржника ОСОБА_2 провадження закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Симоненко