Справа № 450/1892/22 Провадження № 2/450/1329/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Олефір Роман Васильович про (предмет спору): встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини; визнання за ОСОБА_1 , права власності на земельну ділянку площею 0,6565 гектарів, кадастровий № :02:000:0126, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сокільницької сільської Пустомитівського рану Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): позивач є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час свого життя вказаний спадкодавець, склала заповіт згідно якого спадкоємицею останньої є ОСОБА_1 . Після ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить: земельна ділянка площею 0,6565 гектарів, кадастровий номер: :02:000:0126, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить ОСОБА_2 згідно розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 25.12.2006 р. за № 888 та відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 475319 від 23.10.2007 р. Земельна ділянка розташована на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Одразу після посвідчення заповіту, позивач переїхав проживати у будинок своєї бабці, яка за станом здоров`я потребувала постійного догляду. Одразу після здійснення поховання бабці позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, вступив у володіння (управління) вищезазначеним спадковим майном. 09.11.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Олефір Романа Васильовича із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщин. 09 листопада 2021 року приватний нотаріус надав позивачу письмову відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України термін для прийняття спадщини, а поданих ним документів недостатньо для підтвердження нотаріальному порядку факту прийняття спадщини після смерті бабці. Зазначено, що для оформленням спадкових справ на нерухоме майно спадкодавця необхідно звертатися до суду. Зазначає, що позивач ОСОБА_1 проживав разом зі своєю бабцею з серпня 2009 року й до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Комісійним Актом, затвердженим головою Сокільницької сільської ради від 29.07.2021 року. Позивач в позасудовому порядку, не може успадкувати майно, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку втрачені, а також не був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Позивач та її представнику в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача на адресу суду подала заяву в якій просить, заявлені позовні вимоги задоволити, розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому при вирішення заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду, та просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 0, 6565 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий № :02:000:0126, що стверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 475319 від 23.10.2007 року, виданого на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 25.12.2006 року, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:07:475:04270.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.11.2011 року.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина після смерті останньої.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_2 увійшло, окрім іншого, право власності на земельну ділянку площею 0, 6565 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий № :02:000:0126.

Встановлено, що за час свого життя ОСОБА_2 своїм майном на випадок смерті розпорядилася склавши заповіт 29.08.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Парфенюком О.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-1457. Згідно вказаного заповіту, ОСОБА_2 , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що за законом вона буде мати право, заповіла онукові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) сформованого приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. 09.11.2021 року № 67211845, вказаний заповіт чинний.

ОСОБА_1 , є онуком ОСОБА_2 , по лінії матері, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.08.1955 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 05.06.1975 року.

Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні немає.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем майна за заповітом ОСОБА_2 .

09.11.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

09.11.2021 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В., розглянув заяву ОСОБА_1 , та відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останній на час смерті спадкодавця не був зареєстрований разом з нею, у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звертався до нотаріуса. Подальше вирішення питання щодо оформлення спадкових прав можливе лише у випадку звернення спадкоємця до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до акту обстеження від 29.11.2021 року складеного комісією в складі депутатів Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, в будинку АДРЕСА_1 постійно проживала та була зареєстрована ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вела спільне господарство разом зі своїм онуком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично проживав без реєстрації у вказаному будинку з 2009 року та здійснював догляд за ОСОБА_2 .

Таким чином за вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановлено, що ОСОБА_1 спільно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому суд приходить до висновку, що слід встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З врахуванням наведеного, позивач у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна не має можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів, втрачені.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя розпорядилася спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем згідно заповіту; що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав спільно зі спадкодавцем ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 0, 6565 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий № :02:000:0126.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області, , Львівська область, Львівський район, с. Сокільники, вул. Січових Стрільців, 1.

Третя особа : Приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Олефір Роман Васильович, Львівська область, Львівський район, м. Пустомити, вул. Грушевського, 22А.

Повний текст судового рішення складено 03.11.2022 року.

СуддяН. Б. Добош