Справа № 544/1209/22
№ пров. 2/544/304/2022
Номер рядка звіту 63
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 грудня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Негодяєва С.В. (діє на підставі ордеру серія ПТ № 074743 від 16.11.2022),

представника третьої особи начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради Грицай І.І. (діє на підставі довіреності від 15.02.2022 № 02-31/139),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міцської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення до житлового будинку,

у с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міцської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення до житлового будинку. Позов обґрунтовано тим, що позивач з відповідачем мають на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано 17 грудня 2019 року. З червня 2022 року відповідач змінив замки в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в якому діти проживали з народження, позбавивши їх особистих речей та даху над головою. Позивач неодноразово зверталася до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Пирятинської міської ради, TOB «Лубнигаз» та інші організації, з приводу того, що ОСОБА_2 позбавив дітей спочатку права користуватися світлом та газом в будинку, де вони спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , а потім і права на користування будинком та особистими речами, шляхом заміною замка на вхідних дверях. 16.08.2022 року від виконавчого комітету Пирятинської міської ради отримано відповідь № С-02-55/189, на звернення щодо вчинення домашнього насильства по відношенню до позивачки та дітьми, громадянином ОСОБА_2 , зі змісту якої вбачалося наступне: що звернення щодо вчинення домашнього насильства в черговий раз розглянуто працівниками Пирятинської міської ради. Одним з проявів економічного насильства є позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними. Працівниками служби у справах дітей були відібрані пояснення у громадянина ОСОБА_2 , який стверджує, що позиваяч мала ключі від будинку, тобто доступ до приміщення до 29 червня 2022 року і можливість взяти всі речі для дітей. Він же у свою чергу у будинку не проживав з листопада 2021 року і не заважав їм забрати необхідні речі та меблі. ОСОБА_2 повідомив, що був змушений змінити замки, оскільки ним виявлено крадіжки речей у помешканні, про що він повідомляв відділення поліції. На даний час невідомими пошкоджено вхідні замки і власник сам не має змоги потрапити до помешкання. Для з`ясування всіх особливостей взаємовідносин у сім`ї рекомендують в подальшому вирішувати у судовому порядку. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.09.2004 року, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 . Позивач рахує, що вона має всі права проживати у вказаному будинку разом із дітьми, а відповідач повинен забезпечити всі необхідні умови для цього, у зв`язку з чим виник і спір.

У судовому засіданні позивач вимоги викладені у позові підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у ньому. Додатково вказала, що так, на даний час вона має ключі від будинку і інколи користується ним шляхом взяття необхідних зимових речей для дітей, оскільки у новому житлі, що вони винаймають відсутні умови для зберігання великої кількості речей. В кімнаті в якій зберігаються дитячі речі (по АДРЕСА_1 ) вмонтовано нею замок, для того щоб ніхто не міг туди потрапити. Відповідач в свою чергу чинить перешкоди у користуванні будинком, заважає там проживати те, що в ньому відсутнє світло та газопостачання, так як останній навмисно все повідмикав. В таких умовах діти не можуть проживати. Просила суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 шляхом підключення світла та газопостачання, вселити туди спільних неповнолітніх дітей, які до того ще і зареєстровані там. Позивач вважає, що нею було надано достатньо доказів, які вказують, на наявність вчинення відповідачем перешкод їй та дітям у користуванні будинком.

Доводи інших учасників справи.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що він є одноосібним власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Перешкоди щодо користування останнім позивачу з дітьми ніхто не чинити. На даний час позивач має ключі і користується будинком як їй заманеться. До того ж, позивач у кімнаті де вони з дітьми проживали вмонтувала у двері замок та закриває їх на ключ, відповідач доступу туди не має. Після розлучення з 2021 року відповідач у будинку не проживає, ним користувалася позивач з дітьми. За той період часу до моменту накладення арешту на рахунки ВДВС у 2020 році він як міг так і сплачував замість позивача витрати понесені останньою за комунальні послуги. Після чого, від газової служби надійшло повідомлення про заборгованість і відключення від мережі газопостачання, у зв`язку з несплатою боргу. Оскільки скористатися заробітною платою він не зміг, іншого доходу не мав, домоволодіння відключили від газопостачання. Спростував той факт, вказавши, що на даний час наявна у будинку електроенергія, її ніхто не вимикав від загальної мережі. Чому не було світла під час обстеження житлово-побутових умов по датому господарству йому невідомо, можливо припало на графік відключення. Він продовжує офіційно працювати, рахунок арештовано, із заробітної плати списуються кошти в рахунок щомісячних платежів та вираховується заборгованість в тій сумі яка накопичується на рахунку (н-д.: у вересні склало 33 тис.). Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , як безпідставно пред`явлені.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Негодяєв С.В. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 як таких, що пред`явлено безпідставно та не надано жодного доказу, який би підтвердив викладені в ньому обставини. Додатково зазначив, що факт вільним користування житловим будинком по АДРЕСА_1 за відсутності будь яких перешкод спростовується тим, що навіть коли на території домоволодіння групою дізнавачів проводилися досудові слідчі дії за заявою позивача ОСОБА_1 то остання навідь відкрила замки і надала вільний доступ до помешкання дізнавачу для огляду. Крім того, вперше коли відповідач змінив замок у будинку, який з часом було зірвано позивачем, ОСОБА_2 прийшовши оглянути свою власність, виявив відкриті двері і викрадені речі у помешканні, про що написав до поліції заяву, яка додана.

Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Виконавчого комітету Пирятинської міської ради у судовому засіданні висловила свою позицію щодо позовних вимог, про те, що у задоволенні останніх повинно бути відмовлено, оскільки вона не вбачає підстав усувати перешкоди у вказаному домоволодінні, оскільки позивач ним вільно користується. Вказала, що коли останній раз обстежувала служба умови проживання за адресою АДРЕСА_1 то двері у будинок їм відкрила позивач, світла на той час не було, газопостачання відсутнє, в будинку наявні всі необхідні речі для проживання дітей. Позивач постійно висловлює своє невдоволення щодо належного утримання та умов проживання ОСОБА_2 по відношенню до дітей.

Свідок, дізнавач ВП № 1 Камінська О.І., у судовому засіданні пояснила, що коли нею було здійснено разом із групою дізнавачів виїзд на територію домогосподарства розташованого по АДРЕСА_1 для проведення слідчої дії, то будинок було відчинено позивачем ОСОБА_1 , яка попередньо у телефонній розмові також вказала що перешкод для проведення слідчої дії немає, але вони дочекавшись відповідача ОСОБА_2 пройшли з його дозволу на територію.

Свідок ОСОБА_3 , син сторін, у судовому засіданні пояснив, що на даний час він навчається у ВУЗі і приїздить додому на вихідних. Має бажання проживати у будинку батька по АДРЕСА_1 , але на даний час там відсутні умови, проте особисті речі його з сестрою там зберігаються. Він разом із матір`ю неодноразово навідувався до даного помешкання для того, щоб взяти особисті речі. Перешкод щодо користування будинком немає, окрім відсутності газу та світла, що заважає там проживати.

Рух справи у суді.

12.10.2022 до суду надійшов позов ОСОБА_1

17.10.2022 ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 26).

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4, 5).

17.12.2019 між сторонами шлюб розірвано, про що свідчить копія рішення (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки виданої ЦНАП виконавчого комітетому Пирятинської міської ради від 01.12.2022 № П 25963 місце реєстрації неповнолітніх дітей у житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с. 48).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Позивач ОСОБА_1 у зв`язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 щодо економічного насильства (відключення світла та газопостачання) звернулася до служби у справах дітей Пирятинської міської ради для вирішення останнього. 16.08.2022 року від виконавчого комітету Пирятинської міської ради отримано відповідь № С-02-55/189, на звернення щодо вчинення домашнього насильства по відношенню до позивачки та дітьми, громадянином ОСОБА_2 , зі змісту якої вбачалося наступне: що звернення щодо вчинення домашнього насильства в черговий раз розглянуто працівниками Пирятинської міської ради. Одним з проявів економічного насильства є позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними. Працівниками служби у справах дітей були відібрані пояснення у громадянина ОСОБА_2 , який стверджує, що позиваяч мала ключі від будинку, тобто доступ до приміщення до 29 червня 2022 року і можливість взяти всі речі для дітей. Він же у свою чергу у будинку не проживав з листопада 2021 року і не заважав їм забрати необхідні речі та меблі. ОСОБА_2 повідомив, що був змушений змінити замки, оскільки ним виявлено крадіжки речей у помешканні, про що він повідомляв відділення поліції. На даний час невідомими пошкоджено вхідні замки і власник сам не має змоги потрапити до помешкання. Для з`ясування всіх особливостей взаємовідносин у сім`ї рекомендують в подальшому вирішувати спір у судовому порядку (а.с. 8-12).

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області із заявою про порушення відносно ОСОБА_2 кримінального провадження за вчинення неправомірних дій щодо неповнолітніх дітей. 25.07.2022 напрвлено відповідь про те, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки будь-якого правопорушення, а тому підстав для внесення матеріалів до ЄРДР немає. Вбачають цивільно-правові відносини (а.с. 13).

Відповідно до листа Лубенської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» №1 від 17.05.2022 № 14-21/307 останні повідомили, що відключеннгя будинку від електропостачання за адресою АДРЕСА_1 - не проводилося (а.с. 16).

Актом обстеження умов проживання по АДРЕСА_1 (фактичне місце проживання позивача з дітьми) від 02.12.2022 встановлено, що для виховання та розвитку дітей створені умови на задовільному рівні. Діти мають окремі спальні місця, місце для навчання, забезпеченні сезонним одягом та іншими речами побуту. З батька щомісячно стягуються аліменти. Земельна ділянка ОСОБА_1 обробляється за місцем реєстрації (а.с. 46).

Актом обстеження умов проживання по АДРЕСА_1 (зареєстроване місце проживання позивача з дітьми) від 02.12.2022 встановлено, що для виховання та розвитку дітей створені умови на незадовільному рівні. У помешканні відсутнє газопостачання та електропостачання. У будинку наявні необхідні меблі та побутова техніка. Для дітей об лаштовані кімнати. Мати з дітьми там не проживає з 31.12.2021 року (а.с. 47).

Під час проведення обстеження умов проживання, як було встановлено у судовому засіданні і підтверджено поясненнями представника третьої особи, позивач ОСОБА_1 надавала вільний доступ у житлові будинки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 шляхом володіння ключами.

Крім того, у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вказувала про те, що ОСОБА_2 чинить перешкоди у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 шляхом зміни замків в останньому. Проте, як було встановлено у судовому засіданні з пояснень відповідача ОСОБА_2 від був змушений змінити замки у будинку так як шляхом злому останніх невідома особа проникла до будинку. Викладене також підтверджується повідомленням ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 23.09.2022 № 4694/115/129/01-2022 (а.с. 56).

Щодо газопостачання було досліджено надані відповідачем ОСОБА_2 докази, що стали підставою його відключення. Зокрема, відповідно до Постанови про арешт коштів боржника від 14.09.2020, винесеної державним виконавцем у ВП № 47149583, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, і також на рахунки, що будуть відкриті після винесення постанови (а.с. 57). З нарахованої заробітної плати в середньому за місяць у сумі 8200 грн. вираховуються аліменти, до виплати підлягає близько 350 грн., на які в свою чергу накладено арешт і шляхом накопичення на рахунку періодично перераховуються в рахунок погашення аліментів, що підтверджується розрахунками заробітної плати та рахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 58-63). У зв`язку з чим по газопостачанню у відповідача ОСОБА_2 створилася заборгованість і в результаті було відключено за несплату боргу.

Таким чином, на даний час відповідач ОСОБА_2 фізично не має змоги відновити належним чином газопостачання у будинку.

Твердження позивача ОСОБА_1 , що відповідач навмисно відключив газопостачання не зняйшло свого підтвердження у судовому засіданні. А навпаки, позивачем навіть заначено у поясненнях, що одного разу їй трапилася на очі, під час чергового відвідування будинку по АДРЕСА_1 , платіжка за транспортування газу де було вказано, що за абонентом рахується заборгованість. Сама ж позивач проживаючи після розлучення у цьому ж будинку за користування комунальними послугами кошти не сплачувала, оскільки рахувала, що відповідач повинен забезпечувати належно умови проживання їх спільних дітей.

Крім того, як було встановлено у судовому засіданні з пояснень як позивача ОСОБА_1 так і свідка ОСОБА_3 (сина сторін), їх цілком влаштовує те житло, яке вони винаймають по АДРЕСА_2 , але за оренду останнього потрібно сплачувати кошти, тому бажають проживати у будинку де зареєстроване їхнє місце проживання, у власності відповідача ОСОБА_2 , батька їх спільних дітей.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачу ОСОБА_1 судом роз`яснювалося право на звернення з клопотання про витребування доказів, проте остання ним не скористалася.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або місця перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або здійснюватися вручення офіційної кореспонденції.

Реєстрація місця проживання є лише фактом, який підтверджує місцезнаходження особи і жодним чином не може вплинути на володіння власною нерухомістю, право на яке документально підтверджене в установленому законодавством порядку.

Визначаючи місце проживання дитини, батьки здійснюють своє право на особисте виховання дитини, оскільки дитина, як правило, проживає з батьками чи з одним із них. При цьому не мають значення причини роздільного проживання батьків (відсутність або розірвання шлюбу між ними, тимчасове роздільне проживання з поважних причин). Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Якщо батьки проживають окремо, то дитина може проживати з одним із них.

Питання визначення місця проживання малолітніх і неповнолітніх регулюється ст. 29 ЦК, яка визначає місце проживання фізичної особи залежно від її віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, із ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлене за згодою між дитиною та батьками.

Частиною 2 ст. 29 ЦК передбачено право фізичної особи, яка досягла 14 (чотирнадцяти) років, вільно обирати місце свого проживання, за винятком обмежень, установлених законом. Для реєстрації місця проживання 14-річної дитини згода батьків вже не потрібна, оскільки вона самостійно визначається, де і з ким хоче проживати (з батьком чи матір`ю, якщо батьки мешкають окремо).

На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Якщо квартира придбана чоловіком (дружиною) до реєстрації шлюбу, дружина (чоловік) і дитина не матимуть права власності на неї. Разом із тим вони матимуть право користування квартирою, тобто право проживати у квартирі. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого примі щення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Право володіти та розпоряджатися помешканням залишається у чоловіка (дружини) як власника. Однак розпоряджатися житлом вони можуть, не порушуючи права іншого з подружжя і дитини на проживання.

Якщо квартира, в якій проживає сім`я, була приватизована чи придбана одним із подружжя до моменту реєстрації шлюбу, то після припинення шлюбу один із подружжя має право вимагати виселення іншого з подружжя, незважаючи на те, що той разом із неповнолітньою дитиною проживають і зареєстровані у квартирі.

Проте, після розірвання шлюбу позивач разом із неповнолітніми дітьми продовжувала проживати та користуватися будинком. У 2022 році позивач змінила місце проживання на інший будинок з кращими умовами.

Суд зауважує та тому, що позивач ОСОБА_1 має свідомо поставитися до питання місця проживання дітей. Відповідно до вимог Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних і побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Згідно із зазначеною статтею кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, відповідно до законодавства України несуть рівну відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували той факт, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком по АДРЕСА_1 .

Висновки за результатами розгляду справи.

Таким чином, враховуючи викладене, позивачем ОСОБА_1 не доведено у судовому засіданні підстави створення перешкод відповідачем ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 та необхідності вселення до останнього, а навпаки спростовано з наданням письмових доказів та пояснень відповідачем, свідків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб (у даному випадку неповнолітніх).

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 4, 12, 81, 79, 80-85, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міцської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення до житлового будинку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16.12.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради, юридична адреса: вул. Соборна, 42, м. Пирятин, Лубенського району, Полтавської області, .

Суддя Ю.О. Ощинська