ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1016/20

Головуючий у першій інстанції Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/749/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів Шитченко Н.В., Висоцької Н.В., Онищенко О.І., вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням від 04 червня 2020 року Деснянський районний суд м. Чернігова у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним відмовив.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 22 червня 2022 року (згідно з відбитком штампу вхідної кореспонденції апеляційного суду) ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. Клопотання мотивоване тим, що при проголошенні судового рішення позивачка не була присутня внаслідок хвороби. Указувала, що на потачку серпня 2020 року вона травмувалась, почались ускладнення зі здоров`ям, і на даний час, в умовах пандемії COVID-19 та воєнного стану, введеного в Україні з 24 лютого 2022 року, проходить тривале лікування, що позбавило її можливості подати апеляційну скаргу у визначені законодавством строки.

На запит Чернігівського апеляційного суду цивільна справа № 750/1016/20 надійшла до апеляційного суду 24 червня 2022 року (а.с. 185).

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд виходить з наступного.

Повний текст оскаржуваного рішення суду складено 14 червня 2020 року і строк його апеляційного оскарження встановлено відповідно до приписів ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Копія рішення суду була отримана позивачкою 18 червня 2020 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 108).

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 у справі № 361/161/13-ц відійшла від висновку, викладеному у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 у справі № 369/8537/15-ц та від 31 жовтня 2018 у справі № 635/8219/15-ц, згідно з якими процесуальний строк, зазначений у ч. 2 ст. 358 ЦПК України при відсутності винятків, може бути поновлений, і що процедура апеляційного оскарження визначається на момент ухвалення судових рішень, а не на момент подачі апеляційної скарги.

З журналу судового засідання від 03 червня 2020 року (а.с. 96-97) вбачається, що ОСОБА_1 була присутня під час розгляду справи та була обізнана про видалення суду до нарадчої кімнати. 04 червня 2020 року о 09 год судом було ухвалено судове рішення в даній справі, яке не проголошувалося та копію якого позивачка отримала 18 червня 2020 року. Тобто, останнім днем для подання апеляційної скарги було 19 липня 2020 року.

22 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою (а.с. 111). З доданих скаржницею до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження медичних документів вбачається, що позивачка у період з 01 по 05 червня 2020 року перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується висновком лікаря поліклінічного відділення КЛПЗ «Чернігівська ЦРЛ» (а.с. 120). Інші медичні документи, а саме, результати огляду пацієнта ОСОБА_1 , свідчать про її звернення до дільничного терапевта та лікарів-спеціалістів у період з 08 вересня 2020 року по 11 жовтня 2021 року (а.с. 122-158). Також позивачкою надано виписку № 2252 із медичної карти хворого, згідно з якою остання перебувала на стаціонарному лікуванні КНП «Чернігівська обласна лікарня» у період з 17 лютого по 04 березня 2021 року (а.с. 160-162).

Таким чином, надані позивачкою документи дають колегії суддів підстави дійти висновку, що, починаючи з 18 червня 2020 року (дати отримання копії судового рішення) і протягом наступних тридцяти днів ОСОБА_1 була не позбавлена можливості оскаржити рішення суду, проте, жодних процесуальних дій, спрямованих на реалізацію своїх прав щодо оскарження рішення суду першої інстанції, не здійснювала. Таких процесуальних дій позивачкою не було вчинено і протягом року з дня отримання судового рішення.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої ЗУ від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Разом з тим, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 , маючи процесуальний статус позивача, приймала участь у розгляді справи, своєчасно отримала копію рішення суду та була обізнана про результати розгляду її позову. Обставин щодо існування непереборної сили, що призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не зазначено. Викладені нею у клопотанні мотиви щодо поновлення процесуального строку правового значення для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження не мають, оскільки законодавець пов`язує можливість для оскарження судового рішення після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення або з неповідомленням особи про розгляд справи, або з виникненням обставин непереборної сили.

Ураховуючи відсутність виключних підстав для поновлення строку на оскарження, визначених у ст. 358 ЦПК України, наведені вище норми процесуального законодавства та фактичні обставини справи, практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2020 року задоволенню не підлягає, а у відкритті апеляційного провадження належить відмовити відповідно до положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження направити учасникам справи, а скаржниці копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її складення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко