ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4635/22 Справа № 216/5852/19 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 216/5852/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Васильченко Наталя Григорівна, на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року, яке ухвалено суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 15 квітня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору, Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в особі державного нотаріуса Шабліян Є.М., про визнання шлюбу недійсним та усунення від прав спадкування.

Позовну заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 .

Шлюб з ним був зареєстрований 31.08.1979 року.

Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, до складу якої входить: домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; частина трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; частина гаражу, розташованого на території ГБК «Автомобіліст» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, гараж №3/71; частина автомобіля марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Заповіт померлий не залишив.

Позивачка та її донька ОСОБА_5 звернулись до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При поданні вказаних заяв позивачка дізналась, що спадкову справу після смерті чоловіка заведено на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 , з якою ОСОБА_4 уклав шлюб 22.10.2016 року.

Позивачка також зазначає, що в 2016 році вона виїхала з доньками до Ізраїлю, а чоловік відмовився їхати разом з ними. Те, що її чоловік уклав шлюб з ОСОБА_2 для неї стало несподіванкою, так як вони кохали один одного.

Відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01.08.1979 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №63, що на її думку, не відповідає дійсності, оскільки їх шлюб був зареєстрований 31.08.1979 року, згідно з актовим записом №63, винаного Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області.

Таким чином, позивачка вважає, що ухваленим рішенням розірвано неіснуючий шлюб.

Крім того, відповідно до довідки №3310/14.33-14 від 15.09.2019 року вбачається, що актовий запис №63 про шлюб між ОСОБА_4 та нею, складений 01.09.1979 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

За таких обставин, враховуючи, що реєстрація ОСОБА_2 шлюбу відбулася з особою, яка перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі, свідчить про його недійсність від моменту реєстрації і до моменту відкриття спадщини, а тому, відповідачка не має права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

У зв`язку з вищевикладеним, позивачка просила суд: визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.10.2016 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №774; усунути ОСОБА_2 від права на спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору, Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в особі державного нотаріуса Шабліян Є.М., про визнання шлюбу дійсним.

Зустрічну позовну заяву мотивовано тим, що в 2006 році вона познайомилась з ОСОБА_4 . На той момент їй було відомо, що він одружений, але фактично не підтримує шлюбних стосунків зі своєю дружиною ОСОБА_1 . Між нею та ОСОБА_4 виникли стосунки і вже на початку 2010 року вони стали мешкати разом в його будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року, що набрало законної сили 06.12.2010 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01.08.1979 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №63 розірвано. В рішенні суду зазначено, що відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнала повністю, згодна на розірвання шлюбу. У вказаному рішенні помилково було вказано дату реєстрації шлюбу 01.08.1979 року, замість 31.08.1979 року, проте органом державної реєстрації цивільного стану було здійснено відмітку про розірвання вказаного шлюбу.

22.10.2016 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4 .

У вересні 2018 року у її чоловіка діагностували онкологічну хворобу і ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер.

22.06.2019 вона звернулась до Першої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Разом з цим, ОСОБА_1 вирішила використати ситуацію з помилкою в рішенні суду про розірвання шлюбу на свою користь та звернулася до суду з вимогами про усунення її від спадкування.

За таких обставин, ОСОБА_2 просила суд: визнати дійсним шлюб, укладений 22.10.2016 року між нею та ОСОБА_4 , зареєстрований Центрально-Міським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №774, з моменту укладання, визнавши припиненим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 31.08.1979 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №63 з 06.12.2010 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2019 року, скасувавши арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать на праві власності спадкодавцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі на:

1) домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) частину трикімнатної квартири, загальною площею 56,6 м?, житловою площею 36,7 м?, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

3) гараж, розташований на території ГСТ «Автомобіліст» за адресою: АДРЕСА_4 ;

4) автомобіль марки ВАЗ 2108, 1992 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , зареєстрований 19.09.2000 року в ДАІ м. Кривого Рогу на ім`я ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Васильченко Н.Г., просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні її позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01.08.1979 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №63, тоді як їх шлюб був зареєстрований 31.08.1979 року, згідно з актовим записом №63, винаного Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, що свідчить про те, що фактично шлюб не було розірвано. Також, зазначає, що в матеріалах цивільної справи №2-2796/10 відсутня заява про виправлення описки у рішенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року та така заява взагалі не подавалася. Крім того, за відсутності матеріалів справи, які знищено за закінченням терміну зберігання, є підстави вважати, що ухвала суду від 29.02.2016 року у справі №2-2796/10 винесена за відсутності позовної заяви ОСОБА_4 та повторно виданого свідоцтва про шлюб. Сторонами у справі №2-2796/10 не було отримано в 2010 році копію відповідного рішення суду, аде такі записи відсутні, у зв`язку з чим сторони не могли оскаржити це рішення в апеляційному порядку та суд не мав підстав проставляти відмітку про набрання цим рішенням законної сили.

ОСОБА_1 наполягає на тому, що вона отримавши рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року вважала, що відсутні підстави внесення відділом РАЦСу змін в актовий запис, а саме відомостей про розірвання шлюбу, адже цим судовим рішенням було розірвано неіснуючий шлюб.

Позивачка зазначає, що вона звернулася до суду з позовом до Криворізького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану, про встановлення відсутності факту розірвання шлюбу, скасування відповідної відмітки в актовому записі та внесення змін в Державний реєстр актів цивільного стану громадян, у зв`язку з чим просила суд зупинити провадження у даній справі, однак суд розглянув таке клопотання з порушеннями вимог ЦПК України та відмовив у зупиненні провадження у справі, посилаючись на розумність строків розгляду справи.

Крім того, вказує й на те, що суд безпідставно, з порушенням строків та без відповідного клопотання позивачки, залучив до участі у справі у якості співвідповідача Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро).

Також, вважає, що суд безпідставно допустив до участі у справі адвоката Ільїну Х.Я., яка не надала суду ордер на підтвердження її повноважень на представництво інтересів відповідачки у суді. При цьому, адвокат Ільїна Х.Я. не зареєстрована у Єдиному реєстрі адвокатів України, що викликає сумнів щодо її діяльності, як адвоката.

Крім іншого, вважає, що зустрічний позов не відповідає вимогам ЦПК України щодо змісту та форми, а тому суд безпідставно прийняв його до провадження.

Разом з тим, позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Васильченко Н.Г., просить залишити без змін рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Зважаючи на те, що позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Васильченко Н.Г., в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні її позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення її позову, залишивши без змін рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору, Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в особі державного нотаріуса Шабліян Є.М., про визнання шлюбу недійсним та усунення від прав спадкування, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Васильченко Н.Г., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.08.1979 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрований шлюб Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №63, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (т. 1 а.с. 16).

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року (т. 1 а.с. 17), яке не оскаржене в апеляційному порядку та набрало законної сили 06 грудня 2010 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 01.08.1979 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №63 - розірвано.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.02.2016 року (т. 1 а.с. 106) відмовлено у виправленні описки у вищевказаному рішенні суду щодо помилкового зазначення дати реєстрації сторонами шлюбу 01.08.1979 року, замість вірного 31.08.1979 року, з тих підстав, що в самій позовній заяві та у наданому до суду повторному свідоцтві про шлюб, вказано дату реєстрації 01.08.1979 року.

Криворізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано до суду копію актового запису №63 про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 190-191), з якого вбачається, що реєстрацію шлюбу було здійснено Лозуватською сільською радою Криворізького району 01.09.1979 року.

Згідно листа Криворізького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (т. 1 а.с. 209) встановлено, що відповідно до актового запису про шлюб №63, складеного 01.09.1979 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, встановити прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка його склала є не можливим, тому що в актовому записі наявний лише підпис особи, яка його склала та видано свідоцтво серії НОМЕР_3 . Згідно з книгою обліку і видатку свідоцтв про реєстрацію актів громадянського стану, яка знаходиться на зберіганні в архіві відділу свідоцтв про шлюб, свідоцтво серії НОМЕР_3 було видано 01.08.1979 року працівниками Виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області під підпис, відомості про прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка отримала даний бланк свідоцтва в книзі відсутні.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (том 1 а.с. 218-219), 22.10.2016 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складений актовий запис №774 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Попередній шлюб ОСОБА_4 за актовим записом №63 був складений 01.08.1979 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Розірваний рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26.11.2010 року, справа №2-2796.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , актовий запис №774 (т. 1 а.с. 95), 22.10.2016 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 в Центрально-Міському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно матеріалів спадкової справи №261-2019 (т. 1 а.с. 149-186), ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті до Першої криворізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись: його дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_7 та колишня дружина ОСОБА_1 .

Спір між сторонами виник з приводу недійсності шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , оскільки наявна помилка в рішенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року в даті реєстрації шлюбу, що, на переконання позивачки ОСОБА_1 , свідчить про розірвання «неіснуючого шлюбу», а тому вона до теперішнього часу вважається законною дружиною ОСОБА_4 , та як наслідок, відповідачку ОСОБА_2 має бути усунуто від права на спадкування після його смерті.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вони не перебували в будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі з іншими особами, тому відсутні підстави для визнання цього шлюбу недійсним за ст. ст. 25, 39 СК України. При цьому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є похідними від позовних вимог щодо визнання шлюбу недійсним, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні цих позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 38 СК України передбачено, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Як установлено ст. 25 СК України, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Відповідно до ст. 39 СК України, недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.

Положеннями ст. 42 Сімейного кодексу України, передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати недійсним шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , оскільки наявна помилка в рішенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року в даті реєстрації шлюбу, що, на переконання позивачки ОСОБА_1 , свідчить про розірвання «неіснуючого шлюбу», а тому вона до теперішнього часу вважається законною дружиною ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.1979 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зареєстрований шлюб Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №63 (т. 1 а.с. 16).

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року (т. 1 а.с. 17), яке не оскаржене в апеляційному порядку та набрало законної сили 06 грудня 2010 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Тобто, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 припинено 06 грудня 2010 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторонами у справі №2-2796/10 не було отримано в 2010 році копію рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року, адже такі записи відсутні, у зв`язку з чим сторони не могли оскаржити це рішення в апеляційному порядку та суд не мав підстав проставляти відмітку про набрання цим рішенням законної сили, колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне.

Згідно статті 223 ЦПК України, в редакції станом на 04.11.2010 року, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Стаття 294 ЦПК України, в редакції станом на 04.11.2010 року, визначає строки апеляційного оскарження, зокрема, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Отже, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року, яке не оскаржувалося в апеляційному порядку, набрало законної сили через десять днів з дня його проголошення, тобто 06 грудня 2010 року.

Доводи позивачки ОСОБА_1 про те, що в рішенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року наявна помилка в даті реєстрації шлюбу, що свідчить про розірвання «неіснуючого шлюбу», а тому вона до теперішнього часу вважається законною дружиною ОСОБА_4 , колегією суддів не приймаються, оскільки описка у даті реєстрації шлюбу, який розірвано за рішенням суду, не впливає на факт розірвання цього шлюбу та не змінює правового статусу сторін.

За наведених обставин, колегією суддів не приймаються й доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 отримавши рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2010 року вважала, що відсутні підстави внесення відділом РАЦСу змін в актовий запис, а саме відомостей про розірвання шлюбу, адже цим судовим рішенням було розірвано неіснуючий шлюб.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона звернулася до суду з позовом до Криворізького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану, про встановлення відсутності факту розірвання шлюбу, скасування відповідної відмітки в актовому записі та внесення змін в Державний реєстр актів цивільного стану громадян, у зв`язку з чим просила суд зупинити провадження у даній справі, однак суд розглянув таке клопотання з порушеннями вимог ЦПК України та відмовив у зупиненні провадження у справі, посилаючись на розумність строків розгляду справи, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, як уже зазначено вище, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано у порядку ч. 2 ст. 114 СК України, а не органом державної реєстрації актів цивільного стану.

22.10.2016 року, тобто після припинення шлюбу з ОСОБА_1 , було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставності твердження позивачки ОСОБА_1 щодо порушення принципу одношлюбності та наявності підстав для визнання цього шлюбу недійсним.

Врахувавши вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсним шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , з підстав їх недоведеності та необгрунтованості.

Оскільки, згідно ч. 4 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду, чого в даному конкретному випадку не встановлено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в частині усунення ОСОБА_2 від права на спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно, з порушенням строків та без відповідного клопотання позивачки, залучив до участі у справі у якості співвідповідача Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), а також допустив до участі у справі адвоката Ільїну Х.Я., яка не надала суду ордер на підтвердження її повноважень на представництво інтересів відповідачки у суді, при цьому, адвокат Ільїна Х.Я. не зареєстрована у Єдиному реєстрі адвокатів України, що викликає сумнів щодо її діяльності, як адвоката, не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду, оскільки зазначене не призвело до неправильного вирішення спору, а, згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права та без порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Васильченко Наталя Григорівна, - залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 липня 2022 року.

Головуючий:

Судді: