Номер провадження: 22-ц/813/8757/22
Справа № 522/1929/20
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі суддів :

головуючої Орловської Н.В.

суддів Кутурланової О.В.

Чорної Т.Г.

секретар Зєйналова А.Ф.к.

розглянув у закритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, за участю заінтересованих осіб: органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2020р ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення йому опікуна за поданням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

Вказана заява обґрунтована тим, що заявник є рідним братом ОСОБА_2 по лінії батька ОСОБА_4 , якого було позбавлено батьківських прав за рішенням суду, а ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_5 по лінії матері. Наказом Служби у справах дітей ОМР від 13.11.2018 року №84/1 місцем тимчасового перебування ОСОБА_2 , який має статус дитини позбавленої батьківського піклування, визначено з ОСОБА_3 , яка подала заяву про призначення її опікуном.

Заявник зазначив, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Він з дитинства є особою з інвалідністю, має легку розумову відсталість на межі з помірною, у зв`язку з чим перебуває на диспансерному обліку у КУ «Одеський психіатричний диспансер». Наразі ОСОБА_2 відвідує КЗ «Одеська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №34 І-ІІ ступенів», яка допомагає дітям, що потребують корекції розумового розвитку у здобутті спеціальних знань. Зазначає, що ОСОБА_2 є недієздатним для самообслуговування, самостійного виконання потреб життєзабезпечення та потребує постійного догляду. У зв`язку з цим заявник наполягав на призначенні судової психіатричної експертизи (ч.1 ст.298 ЦПК України).

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи відмовлено з тих підстав, що враховуючи конкретні обставини справи, встановлені судом мотиви звернення до суду із заявою про визнання неповнолітнього ОСОБА_2 недієздатним, суд дійшов висновку, що збір конфеденційної медичної інформації стосовно дитини ОСОБА_2 буде несумісним з повагою до його приватного життя, гарантованого ст..8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що визнання фізичної особи недієздатною пов`язане, передусім, з її здоров`ям. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України). Визнання фізичної особи недієздатною можливе не в будь-якому випадку, а лише при наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я особи. Всупереч вказаним вимогам заявником не наведено обставин та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про хронічний, стійкий психічний розлад неповнолітнього ОСОБА_2 , внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права просить рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2022 року скасувати та постановити нове рішення, яким вимоги заявника задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що є рідним братом неповнолітнього ОСОБА_2 по батьковій лінії. Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що свідчать про нездатність ОСОБА_2 до самообслуговування, самостійного виконання побутових потреб життєзабезпечення та потребу у постійному догляді.

Також апелянт вказує, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання заявника про призначення судово-психіатричної експертизи, яка є обов`язковою у даній категорії справ, у зв`язку з чим просить Одеський апеляційний суд призначити судово-психіатричну експертизу щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирішення якої поставити наступні питання:

-Чи страждає ОСОБА_2 хронічним, стійким психічним розладом та/або психічною хворобою та саме яким (якою)?

-Чи може він внаслідок свого хронічного, стійкого психічного розладу та/або своєї хвороби усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, зокрема чи може з`явитися в судове засідання та особисто дати пояснення по суті справи?

-Чи потребує неповнолітній ОСОБА_2 стороннього догляду?

Для забезпечення проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 просив витребувати:

-у ОСОБА_3 оригінал лікарської картки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-у Комунального некомерційного підприємства «Київський міський психоневрологічний диспансер №2» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , місцезнаходження: 01014, м.Київ, вул.Верхня,4, а також у Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Голосіївського району м.Києва (КНП «ЦПМСД №2» Голосіївського району м.Києва), , місцезнаходження 03039, м.Київ, вул. Голосіївська, 53 - оригінал медичної документації (медичної картки, виписки, довідки тощо) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-зі Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (01030, м.Київ, бульвар Т.Шевченка, 26/4) завірену належним чином копію довідки, складеної уповноваженим працівником служби у справах дітей в порядку пункту 43 постанови КМ України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» №866 від 24.09.2008р. щодо бажання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно особи піклувальника, або письмово повідомити причини у випадку, якщо така бесіда не проводилася та довідка не складалася.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Склярова Л.Ю. підтримали вказане клопотання, наполягали на призначенні судово-психіатричної експертизи.

ОСОБА_1 зазначив, що він є рідним братом Августина, який є сиротою, його матір заповіла дитині достатньо майна, щоб він жив у комфортних умовах та ні в чому не мав потреби. Заявник зазначив, що звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним з метою запобігання розкраданню належного йому спадкового майна, оскільки скоро він досягне повноліття та набуде можливість розпорядитися вказаним майном.

Адвокат Склярова Л.Ю. зазначила, що в матеріалах справи достатньо доказів, які свідчать про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , а тому проведення судово-психіатричної експертизи в даній справі є обов`язковим.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 та призначення у справі судово-психіатричної експертизи відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Одним із способів з`ясування обставин справи є дослідження судом та надання правової оцінки зібраним у справі доказам, до яких Цивільним процесуальним кодексом України віднесено, зокрема, висновок експерта.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України, яка є загально нормою, призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

При цьому, частино 1 ст.298 ЦПК України, яка є спеціальною нормою та врегульовує питання призначення судово-психіатричної експертизи при розгляді судом справ про визнання фізичної особи недієздатною, передбачено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Отже, враховуючи, що предметом розгляду в даній справі є питання про визнання неповнолітньої особи недієздатною, тому виходячи з положень ч.1 ст.298 ЦПК України призначення судово-психіатричної експертизи відносно такої особи можливе не в будь-якому випадку, а виключно у разі наявності достатніх даних про її психічний розлад здоров`я.

Як вбачається зі змісту заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатним, з доводів апеляційної скарги, а також з позиції, висловленої заявником в судовому засіданні, наявність психічних розладів, які свідчать про необхідність проведення судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 є інвалідом дитинства, має легку розумову відсталість на межі з помірною, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом F 70.0, є нездатним до самообслуговування, самостійного виконання побутових потреб життєзабезпечення та потребує постійного догляду.

В якості доказів стійкого хронічного психічного розладі стану здоров`я неповнолітнього ОСОБА_2 заявник надав ксерокопії наступних документів:

- довідки КУ «Міський психіатричний диспансер» від 11.06.2018р., адресованої Службі у справах дітей ОМР, про те що ОСОБА_2 перебуває під наглядом з діагнозом F.70.0 (т.1, а.с.19);

- висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 11.06.2018р. з зазначенням аналогічного діагнозу психіатром; (т.1, а.с.20)

- витягу з історії розвитку дитини від 17.06.2018р. з рекомендацією: нагляд психіатра, невролога, логопеда; (т.1, а.с.21)

- виписки з рішення ВКК №629 від 01.09.2017р. з рекомендацією: потребує в індивідуальній формі навчання та звільнення від занять по фізкультурі; ( т.1, а.с.23)

- виписки із рішення ВКК №120 від 04.10.2017р., з рекомендацією протезування ортопедичного взуття; (т.1, а.с.24)

- індивідуальної програми реабілітації інваліда від 03.10.2017р.; (т.1, а.с.25-27)

- медичної картки ОСОБА_2 ; (т.1, а.с.28-34)

- виписки з рішення ВКК №615 від 30.08.2018р. з рекомендацією: організувати навчання на дому з індивідуально-визначеною програмою на 2018-2019р.р. (т.1, а.с.35)

З матеріалів справи також вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 спостерігався дитячим психіатром в березні 2020р, про що є копія довідки з КНП «Міський психіатричний диспансер» (т.1, а.с.191).

Отже, наданими заявником доказами підтверджуються обставини щодо наявності у неповнолітнього ОСОБА_2 інвалідності, яка встановлена до набуття ним повноліття, а також перебування його на обліку у лікаря-психіатра.

Разом з тим, сам по собі факт перебування неповнолітньої особи на обліку у лікаря вузької спеціалізації, а тому числі психіатра, за відсутності інших доказів, не може вважатися достатньою підставою для висновку про психічний розлад здоров`я такої особи та, як наслідок, не може слугувати єдиною підставою для призначення відносно особи судово-психічної експертизи.

Апеляційний суд звертає увагу, що психічне здоров`я фізичної особи визначається не тільки відсутністю психічних захворювань, а й низкою соціально-економічних, біологічних і тих, що стосуються навколишнього середовища чинників.

Натомість, посилаючись на наявність психічного розладу у неповнолітнього ОСОБА_2 заявник не наводить прикладів такої його поведінки, подій за його участю або інших обставин, з посиланням на належні та достовірні докази, які б дозволяли дійти висновку про порушення його психічного здоров`я.

Крім того, згідно наявної в матеріалах справи інформації, викладеної у листі від 21.09.2020р. №252 КЗ «Одеський навчально-реабілітаційний центр «Дитина з майбутнім» Одеської обласної ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до 1 класу на навчання згідно заяви матері ОСОБА_6 , витягу з протоколу КЗ «Одеська обласна психолого-медико-педагогічна консультація» управління освіти і науки Одеської обласної держадміністрації №220-08 від 31.08.2011р., направлення №121 від 31.08.2011р. управління освіти і науки Одеської обласної держадміністрації.

3 13.11.2018р. до школи привела малолітнього ОСОБА_5 сестра ОСОБА_3 , що також зазначено і розпорядженням Служби у справах дітей ОМР.

До закладу ОСОБА_5 приводить та забирає сестра ОСОБА_3 або її чоловік. Августин приходить до закладу завжди охайний, чистий, доглянутий, має усне необхідне для занять. Успіхами у його навчанні та піклуванням про стан здоров`я займається також сестра та її сімя. Сестра завжди прислухається до рекомендації вчителів щодо навчання та виховання ОСОБА_7 , докладає максимуму зусиль для розвитку свого брата: водить на заняття до басейну, на спортивні майданчики.

Навички самообслуговування у Августина сформовані на достатньому рівні, побутові потреби життєзабезпечення виконує самостійно. У рисах характеру переважає доброзичливість, привітність. Він із задоволенням спілкується з однокласниками, не проявляє агресії до оточуючих. Має схильність до трудового навчання та фізичного виховання, присутнє бажання до вивчення математики, української мови та літератури, любить музику, читання.

У листі від 21.09.2020р. №473 КНП «Дитяча міська поліклініка №3№ Одеської міської ради надано інформацію про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку з вересня 2019 року, приходить в поліклініку в охайному вигляді. При огляді може самостійно пояснити що і де в нього болить, здатний до самообслуговування, сам виконує побутові потреби життєзабезпечення. (т.2, а.с.10)

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, що у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Враховуючи, що заявником не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розладу психічного здоров`я ОСОБА_2 , слід дійти висновку, що збір конфіденційної медичної інформації стосовно дитини неповнолітньої особи та призначення відносно неї судово-психіатричної експертизи, за відсутності належних правових підстав, буде несумісним з принципом поваги до його приватного життя, гарантованого ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72,76,81, 298 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи відносно неповнолітнього ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і окремо від рішення суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2022 року.

Головуюча: Н.В.Орловська

Судді: О.В.Кутурланова

Т.Г.Чорна