ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/931/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/224/20 Категорія: на ухвалу Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 (скаржник),

заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Соснівський ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 31.05.2022 (повний текст складено 31.05.2022, суддя в суді першої інстанції Романенко В.А.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Соснівський ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про накладення арешту та звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам,

в с т а н о в и в :

у травні 2022 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, якою просила накласти арешт на грошові кошти, що перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, та належать ОСОБА_3 , який має заборгованість перед боржником ОСОБА_2 , на суму 21427,37 грн.; звернути стягнення на грошові кошти, що належать ОСОБА_3 , який має заборгованість перед боржником ОСОБА_2 , на суму 21427,37 грн., на користь стягувача у ВП №64787352 ОСОБА_1 .

В обґрунтування вказано на те, що у Соснівському ВДВС у місті Черкаси відкрито ВП №64787352 від 11.03.2021 з примусового виконання виконавчого листа №712/224/20, що виданий 24.02.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені в розмірі 21427,37 грн.

Станом на 23.05.2022 вказану заборгованість не погашено.

27.05.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси розглянуто кримінальне провадження у справі №712/1305/21 відносно ОСОБА_3 та ухвалено вирок, яким, зокрема, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 400000 грн. та 10000 грн. правової допомоги.

Вказаний вирок суду у справі №712/1305/21 набрав законної сили 30.06.2021. Виконавче провадження на виконання цього вироку наразі відсутнє.

Заявник вважає, що вона має право на звернення до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про накладення арешту на грошові кошти, що перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, та належать ОСОБА_3 , який має заборгованість перед боржником ОСОБА_2 , що підтверджена вироком Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/1305/21 на підставі положень ст.440 ЦПК України.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 31.05.2022 вказану заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відхилено, оскільки заявником не доведено існування коштів, які належать ОСОБА_3 , та мають бути сплачені боржнику ОСОБА_2 , а також існування виконавчого провадження про їх стягнення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, заявник подала 15.06.2022 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вказано на те, що суд не врахував доведення факту належності боржнику ОСОБА_2 грошових коштів, які належать ОСОБА_3 , вироком про їх стягнення на користь ОСОБА_2 суд не вказав в ухвалі про належне повідомлення про розгляд заяви усіх заінтересованих осіб. Стаття 440 ЦПК України передбачає лише дві умови для відмови у задоволенні заяви закінчення строку позовної давності для вимог в інтересах боржника або закінчення строку пред`явлення виконавчого документа в інтересах боржника до виконання, що, за обставин цієї справи, не має місця.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Належним чином повідомлений Соснівський ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду не з`явився, поважності причин неявки не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 який в силу вимог п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є таким, що отримав судову повістку, у судове засідання також не з`явився, поважності причин своєї неявки не повідомляв.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала повністю вимоги своєї апеляційної скарги просила суд їх задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 не визнав, просив їх відхилити з тих підстав, що вирок суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 коштів ним виконано повністю, однак не надав суду відповідної постанови виконавця про закінчення виконавчих дій чи інших належних доказів у підтвердження своїх доводів, та клопотань про витребування таких доказів перед судом не ставив.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що на виконанні Соснівського ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває ВП №64787352 від 11.03.2021 з примусового виконання виконавчого листа №712/224/20, що виданий 24.02.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені в розмірі 21427,37 грн.

Станом на 23.05.2022 вказана заборгованість не сплачена.

27.05.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси було розглянуто кримінальне провадження у справі №712/1305/21 відносно ОСОБА_3 та вироком стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 400000 грн. та 10000 грн. правової допомоги.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/1305/21 набрав законної сили 30.06.2021.

Відповідно до результатів пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень від 22.05.2022 за пошуковими критеріями з даними боржника ОСОБА_3 та стягувача ОСОБА_2 виконавче провадження за виконавчим документом про стягнення моральної шкоди в сумі 400000 грн. та правової допомоги в сумі 10000 грн. не розпочиналось, не здійснювалось та не закінчувалось, тобто за результатами пошуку записів не знайдено.

Сума заборгованості боржника ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 у виконавчому провадженні у розмірі 21427,37 грн. знаходиться в межах загальної суми заборгованості особи ОСОБА_3 перед боржником ОСОБА_2 400000 грн. моральної шкоди та 10000 грн. правової допомоги.

Строк пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів в сумі 400000 грн. з громадянина ОСОБА_3 на користь боржника ОСОБА_2 на підставі вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.05.2021 не закінчився.

З урахуванням наведеного вище, заявник вважає за необхідне звернути стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та які мають бути сплачені боржнику ОСОБА_2 .

Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, наявні між учасниками судового розгляду на їх підставі мають таке правове регулювання.

Згідно ч.1 ст.440 ЦПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.440 ЦПК України за заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили. Арешт накладається у межах загальної суми стягнення в порядку, встановленому цим Кодексом для накладення арешту при вжитті заходів забезпечення позову.

Частиною 6 статті 440 ЦПК України передбачено, що одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

Згідно ч.ч.7, 8 ст.440 ЦПК України про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

З аналізу наведеного вище можна зробити висновок про те, що стягувач вправі порушувати перед судом питання про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, у разі, якщо її, зокрема, підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Інших умов для вирішення цього питання процесуальне законодавство не містить.

За обставин цієї справи вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.05.2021 у справі №712/1305/21 вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (боржника у виконавчому провадження, в якому стягувачем є заявник у цій справі) моральну шкоду в сумі 400000 грн. та 10000 грн. правової допомоги.

Цей вирок суду набрав законної сили 30.06.2021.

Належних та допустимих доказів про те, що наразі даний вирок в частині стягнення шкоди виконано добровільно чи в примусовому порядку жодною із стороні суду не надано.

Відтак настали обставини, які ч.1 ст.440 ЦПК України визначено як умову для звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, а саме наявність судового рішення, що констатує існування заборгованості іншої особи перед боржником.

При цьому не можна погодитися з висновком суду першої інстанції у справі про те, що заявник має доводити, що в особи, яка має заборгованість перед боржником, наявні певні кошти, за рахунок яких така заборгованість може бути сплачена, адже такі висновки суперечать змісту ч.1 ст.440 ЦПК України, яка не передбачає доведення цього факту, як передумови для вирішення питання про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.

Фактичне встановлення існування таких коштів має відбуватися вже у ході здійснення виконавчого провадження щодо звернення стягнення на них, для чого і потрібне, власне, вирішення питання про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, яке порушується заявником у цій справі.

У цій частині апеляційні доводи скаржника є вірними.

Одночасно апеляційний суд враховує, що предметом дослідження суду, у даному випадку, буде саме факт наявності заборгованості, та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у цій категорії справ висловлена в постанові ВС від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17, а також постановах ВС від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18.

Крім того, у справі ЄСПЛ «Полтораченко проти України» рішення від 18.01.2005 зауважено, що кошти, присуджені особі за рішенням національного суду, становлять її майно, відтак вирок суду, яким стягнуто кошти на користь боржника заявника в даній справі є його майном, на яке за певних умов може бути звернуто стягнення.

Надаючи оцінку доводам заявника у справі про необхідність накладення арешту на грошові кошти третьої особи, яка має заборгованість перед боржником, апеляційний суд виходить з такого.

Як зазначалося, згідно ч.5 ст.440 ЦПК України за заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, а згідно ч.6 цієї ж статті одночасно суд вирішує питання, зокрема, про зустрічне забезпечення.

У свою чергу частиною 1 статті 154 ЦПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частина 4 та 5 статті 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З системного аналізу змісту ч.ч.5, 6 ст.440 ЦПК України вбачається, що накладаючи арешт на грошові кошти третьої особи, яка має заборгованість перед боржником, суд імперативно має застосовувати зустрічне забезпечення, яке згідно ч.ч.1, 4 ст. 154 ЦПК України полягає у внесенні заявником на депозитний рахунок суду грошових коштів, надання гарантії банку чи вчинення інших дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків, пов`язаних із накладенням арешту.

Проте в даному випадку заявник не внесла відповідні кошти на депозитний рахунок суду та не довела існування можливості вжити зустрічне забезпечення в іншій формі, відповідній зазначеним вимогам процесуального законодавства.

Більше того, враховуючи інтерес заявника у погашенні боржником пені по аліментам, вживати з ініціативи суду заходів зустрічного забезпечення буде суперечити інтересам заявника на отримання задоволення своїх вимог по погашенню заборгованості, відтак є недоцільним.

Оскільки згідно приписів ч.ч.5, 6 ст.440 ЦПК України накладати арешт на грошові кошти третьої особи, яка має заборгованість перед боржником, можливо лише з одночасним вжиттям заходів зустрічного забезпечення, що за обставин цієї справи є недоцільним, суд позбавлений можливості задовольнити вимоги заявника в частині накладення арешту на грошові кошти.

Отже у цій частині вимоги заяви стягувача про накладення арешту на грошові кошти третьої особи, яка має заборгованість перед боржником, слід відхилити з інших підстав, ніж зазначені судом першої інстанції, який відмовив у їх задоволенні внаслідок недоведеності заявником існування рахунків з грошовими коштами в третьої особи, яка має заборгованість перед боржником.

Процесуальних підстав направляти дану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, про що просить скаржник у поданій апеляційній скарзі, не має, адже оскаржуваною ухвалою суду вирішено по суті питання, які порушено в заяві стягувача, а не прийнято судове рішення, яке такому вирішенню перешкоджає.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 31.05.2022 у цій справі слід скасувати у зв`язку з порушенням норм процесуального права (ст. 440 ЦПК України), та прийняти постанову про часткове задоволення вимог заяви про накладення арешту та звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам. Відповідно, апеляційна скарга також підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 440 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 31.05.2022 у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Соснівський ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про накладення арешту та звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про накладення арешту та звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, - задовольнити частково.

Звернути стягнення на грошові кошти, що належать ОСОБА_3 , який має заборгованість перед боржником ОСОБА_2 , у сумі 21427,37 грн., на користь стягувача у виконавчому провадженні № 64787352 ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості, згідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.11.2020 у справі №712/224/20.

У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 29.06. 2022.

Суддя-доповідач

Судді