Справа № 148/1228/22
Провадження №2/148/456/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 листопада 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Собко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Тульчинського районного відділу ДВС Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про звільнення нерухомого майна з під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинського районного відділу ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про звільнення нерухомого майна з під арешту.

Позов мотивований тим, що у липні 2022 року, позивачем виявлено, що він не може оформити договір купівлі-продажу Ѕ частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності, оскільки у відповідному реєстрі обтяжень наявна заборона на відчуження належної йому частки будинку.

Підставою виникнення обтяження стало накладення арешту на будинок Тульчинським районним відділом державної виконавчої служби. 3гідно інформації, яка міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що на житловий будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу накладено арешт на підставі повідомлення Тульчинського відділу ДВС, 3-252 реєстраційний номер обтяження № 5360512.

Звернувшись до Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби, останньому було повідомлено, що на виконанні відділу ДВС немає будь-яких виконавчих документів про стягнення коштів з ОСОБА_1 , де була б будь-яка заборгованість на користь фізичних, юридичних осіб та держави.

Крім того, в інформації зазначено, що Тульчинським районним відділом державної виконавчої служби, зняти обтяження внесені в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомості майна реєстраційний номер обтяження 5360512 не можливо, так як виконавче провадження знищено за строком давності.

Позивач вважає, що накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує його законні права.

Згідно з п. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Крім цього, п. 2. ст. 50 Закону «Про виконавче провадження», закріплено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Однак, у даному випадку, державним виконавцем, не було виконано норми вказаної вище статті, що позбавило позивача скористатися його правами, які визначені п. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить скасувати арешт з Ѕ частини будинку, що розташований, за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі повідомлення Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби №3-252, реєстраційний номер обтяжень 5360512, згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.07.2022 (а.с. 7), на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 5360512, зареєстрований 25.07.2007 за № 5360512 реєстратором Тульчинська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, відділ державної виконавчої служби, об`єкт обтяження: не визначено, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 , архівний номер 1914426VINNITSA2, архівна дата ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата виникнення: 21.04.1999, реєстр № 81, внутр. № F1212F5624, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5360512.

Згідно копії технічного паспорту №950 від 28.04.2012, на садибний (індивідуальний) житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8, 9).

Відповідно до копії договору дарування частини будинку від 27.04.2012 посвідченого державним нотаріусом державної нотаріальної контори Сухомлин О.А., ОСОБА_3 безоплатно передав у власність ОСОБА_1 належну йому Ѕ (одну другу) частину житлового будинку, що розташований, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 34021549 від 04.05.2012, реєстраційний номер 11462164, житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , власник якого є ОСОБА_1 , на підставі договору дарування ВРР 607075 від 27.04.2012, йому належить Ѕ частина будинку (а.с. 13).

Згідно довідки Тульчинського районного відділу ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 58 від 10.08.2022 (а.с. 14) у Тульчинському відділі ДВС, станом на 10.08.2022 не має заборгованості по ОСОБА_1 , та зняти обтяження внесені в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомості майна реєстраційний номер обтяження 5360512 не можливо, так як виконавче провадження знищено за строком давності.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Наявність обтяження на належне позивачу майно не позбавляє його права володіння ним. Однак, наявність обтяження порушує його право власності, зокрема, право щодо відчуження майна.

З досліджених судом письмових доказів встановлено, що підстави для збереження обтяження на вищевказане нерухоме майно відсутні. Так, на виконанні у відділі ДВС виконавчих документів про стягнення з позивача коштів на користь фізичних, юридичних осіб, чи держави, не має.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що на даний час позивач позбавлений можливості належним чином розпоряджатися своїм правом власності, підстави для збереження обтяження, накладеного відповідачем на майно відсутні, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України. Однак, беручи до уваги характер спору та встановлені обставини справи, суд не знаходить розумних підстав для стягнення з відповідача судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, ст. 15, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Скасувати арешт на Ѕ частини будинку, що розташований, за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі повідомлення Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби №3-252, реєстраційний номер обтяжень 5360512, згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: