Справа № 201/3002/22
Провадження № 2/201/2100/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 листопада 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про припинення стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищенаведеним позовом до ОСОБА_2 . В поданому позові позивач просить припинити стягнення аліментів з останнього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25 березня 2022 року та відкликати з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчий лист № 263/12152/21, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області від 31 січня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 15 червня 2017 року. В грудні 2021року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом про розірвання шлюбу. На даний час позовна заява не розглянута. Від цього шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17 лютого 2022 року Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 68678014 про стягнення з позивача аліментів на підставі виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області 31 січня 2022 року в твердій грошовій сумі у розмірі 3500, 00 грн на користь відповідача на утримання доньки. До 24 лютого 2022 року донька проживала разом з відповідачем у м. Маріуполь. Після 24 лютого 2022 року у зв`язку з воєнними діями у м. Маріуполь дитини почала проживати разом з позивачем. З 25 березня 2022 року позивач спільно проживає з донькою у м. Кривий Ріг та донька перебуває на повному утриманні позивача. Донька підтримую зв`язок з матір`ю, однак остання не приймає участі фінансово на утримання, виховання та розвиток дитини. Враховуючи обставини, а саме те, що з 25 березня 2022 року неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перестала проживати з матір`ю та почала проживати разом з позивачем та перебувати на його утримання, означає зміну сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних відносин, позивач вважає за необхідне захистити порушене право шляхом звільнення його від сплати аліментів.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25 травня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.32).

Ухвалою судді від 22 липня 2022 року відкрито провадження та витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо-переміщених осіб щодо відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про припинення стягнення аліментів (а.с.35-36).

27 листопада 2022 року від представника позивача на електрону адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.85).

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2017 року (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 15).

17 лютого 2022 року Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 68678014 про стягнення з позивача аліментів на підставі виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області 31 січня 2022 року в твердій грошовій сумі у розмірі 3500, 00 грн на користь відповідача на утримання доньки ( а.с. 19-21).

Відповідно до довідок № 1240- від 28 березня 2022 року та № 1240- від 28 березня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та акту від 16 травня 2022 року позивач разом з донькою з 28 березня 2022 року проживають за адресою : АДРЕСА_1 . Мешканці зазначеного будинку підтверджують той факт, що дитина проживає разом з батьком вдвох, матір ніколи не бачили разом з дитиною ( а.с.17,22-23).

Як вбачається з довідки Криворізької загальноосвітньої школи I -III № 78 Криворозької міської ради Дніпропетровської області від 10 травня 2022 року , ОСОБА_3 зарахована до 4-а класу. З часу зарахування відповідачка до школи не зверталась, навчанням дитини не цікавилась ( а.с.18).

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору - припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає з відповідачкою на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, остання проживає окремо від дитини, з 25 березня 2022 року дитина проживає з позивачем.

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено судом, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з батьком - позивачем по справі та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.

Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з 25 березня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Як встановлено судом, позивач відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12-13,76-81,89,211,223,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про припинення стягнення аліментів задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 25 березня 2022 року.

Відкликати з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчий лист № 263/12152/21, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області від 31 січня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення виготовлено 05 грудня 2022 року.

Суддя С.О. Демидова