Справа № 466/1793/22
Провадження № 2/466/1439/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину,

у с т а н о в и в :

18 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким визнати його спадкоємцем, який єдиний прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зіслався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька залишилося спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , а також житловий будинок АДРЕСА_2 . За життя батько залишив заповіт, відповідно до якого спадкоємцями його майна є він, позивач, та його рідний брат ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 не був зареєстрований і фактично не проживав із батьком на момент його смерті та відповідно до ч. 1 ст. 1269 і ч. 1 ст. 1270 ЦК України в шестимісячний строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк для подання заяв про прийняття спадщини сплинув 21 січня 2022 року. Отже, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Їх з відповідачем батько ОСОБА_3 до часу смерті був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 . На момент смерті батька не було інших осіб, які були б зареєстровані за адресою його реєстрації.

Оскільки батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років, був особою похилого віку і потребував постійної сторонньої допомоги у зв`язку зі станом здоров`я, тому він, позивач, здійснював догляд за батьком і на момент смерті батька постійно проживав разом із ним, хоч і був зареєстрований за іншою адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Він, ОСОБА_1 , протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяви про відмову від спадщини не подавав, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із батьком.

Таким чином, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом поданням ними до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини.

Факт спільного проживання зі спадкодавцем підтверджується довідкою від 02.02.2022 року № 113, виданою офісом Львівської громади смт. Брюховичі в тому, що він, ОСОБА_1 дійсно проживав АДРЕСА_1 , разом з батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та це також можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 , яка зареєстрована і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_5 , який зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладені в позовній заяві обставини, положення ч.3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 норми та правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17, просить ухвалити рішення, яким визнати його, ОСОБА_1 , спадкоємцем, який єдиний прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху через несплату судового збору та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження.

17 травня 2022 року відповідачем ОСОБА_2 до суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначено, що він фактично позовні вимоги свого брата ОСОБА_1 про визнання спадкоємця таким, який єдиний прийняв спадщину, визнає та проти їх задоволення не заперечує.

В підготовче судове засідання, яке було призначено на 17 травня 2022 року о 14.00 год. позивач ОСОБА_1 не з`явився та подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у вищевказане підготовче судове засідання не з`явився та подав до суду відзив на позовну заяву і заяву, зі змісту яких убачається, що він просить проводити розгляд справи без його участі та просить позов свого брата ОСОБА_1 задовольнити.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Брюховичі м.Львова помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - батько позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , який до часу своєї смерті був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 .

На момент смерті ОСОБА_3 інших осіб, які були б зареєстровані за місцем реєстрації спадкодавця, не було.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , а також житловий будинок АДРЕСА_2 .

13 грудня 2012 року ОСОБА_3 склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Міхновим О.В. і зареєстрований в реєстрі за №640, відповідно до якого житловий будинок АДРЕСА_1 , він заповів синові ОСОБА_2 , а житловий будинок АДРЕСА_2 , заповів синові ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 не був зареєстрований і фактично не проживав зі своїм батьком спадкодавцем ОСОБА_3 на момент його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 сплинув 21 січня 2022 року.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не бажає приймати спадщину після смерті свого батька та у строк, встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України, не подавав заяви про прийняття спадщини. Отже, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 років, був особою похилого віку та потребував постійної сторонньої допомоги за станом здоров`я.

Позивач ОСОБА_1 , здійснював догляд за своїм батьком і на момент його смерті постійно проживав разом із ним, хоч і був зареєстрований за іншою адресою.

Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, позивач ОСОБА_1 заяви про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті батька, не подавав, а тому, зважаючи на той факт, що він постійно проживав із батьком, він вважається таким, що прийняв спадщину.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17 висловив правову позиції в спорах, які виникають в спорах щодо спадкування, яка полягає в наступному:

«...За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування . особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом…».

Таким чином, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом поданням ними до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини.

Факт спільного проживання позивача з своїм батьком підтверджується довідкою від 02.02.2022 року № 113, виданою офісом Львівської громади смт. Брюховичі про те, що ОСОБА_1 дійсно проживав АДРЕСА_1 , разом з батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, дані обставини стверджуються долученими до справи письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 21 липня 2021 року, паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, паспорта громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого Львівським міським Палацом урочистої реєстрації новонароджених 10 березня 1972 року, довідки №81527 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 Департаменту міської агломерації Львівської міської ради від 31 січня 2022 року, заповіту, посвідченого 13 грудня 2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Міхновим О.В. іншими письмовими доказами.

Виходячи з викладеного вище, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 197, 198, 199, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1216, 1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем, який єдиний прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з часу складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя В. І. Кавацюк