Справа № 464/2982/22
пр.№ 2/464/1194/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 18 липня 2003 року перебувала з відповідачем у шлюбі та у сторін є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час перебування у шлюбі сторони придбали вищевказану квартиру, загальною площею 37,5 кв.м. Зазначила, що на момент звернення з позовом до суду в провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває справа про розірвання шлюбу. Оскільки відсутня згода щодо розподілу спільного майна, відтак виникла необхідність звернутися до суду для визначення за нею Ѕ частки зазначеної квартири в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Положеннями ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. (ч. 1, 2 ст. 70 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 18 липня 2003 року Перемишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №26. У сторін є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із копії договору купівлі-продажу серії ВММ №688742, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гарасиняком І.І., видно, що відповідач ОСОБА_2 , в період перебування в шлюбі, а саме 28.10.2004, набув у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5240960 від 29.10.2004, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком про вартість майна, вірогідна вартість об`єкта оцінки, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , станом на 11.07.2022 становить 667 424,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №189 від 12.07.2022, позивачем ОСОБА_1 понесено витрати за надання висновку з визначення ринкової вартості вищевказаної квартири у розмірі 3000 грн.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 , відповідно до вимог статей 60, 70 СК України є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між позивачем та відповідачем у рівних частках.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 337,12 грн. та витрати, пов`язані з оплатою вартості звіту про оцінку майна у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 142, 263 265, 280 289 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на Ѕ частину такого майна, а саме, квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 337 (три тисячі триста тридцять сім) гривень 12 (дванадцять) копійок та витрати, пов`язані з оплатою вартості звіту про оцінку майна у розмірі 3 000(три тисячі) гривень, а всього 6 337 (шість тисяч триста тридцять сім) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.