Справа № 299/3660/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.,

суддів : Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Ігнатюк І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2022 року у складі судді Кашуба А.В., у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно,-

встановив :

У липні 2022 року ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно.

Заява обґрунтована тим, що заявниця має намір звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя визнання права власності на майно в 1/2 частині.

Заявниця вказує на те, що за час шлюбу з ОСОБА_1 було придбано житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу від 21.04.2011. Шлюб розірвано, ОСОБА_4 проживає окремо. У будинку проживає заявниця ОСОБА_3 та двоє спільних дітей. ОСОБА_1 щоденно приходить до будинку, де вчиняє сварки з нею, застосовує фізичну силу до дітей, нецензурно лається, вимагає від заявниці покинути будинок і погрожує фізичною розправою. Це супроводжує нищенням майна. За заявою ОСОБА_1 будинок відключено від електропостачання та від інтернет зв`язку. Всі вхідні зовнішні та внутрішні двері виламані. 14.07.2022 ОСОБА_1 прийшов та вибив вхідні двері, вирізавши інструментом вхідні рами дверей. 18.07.2022 за заявою ОСОБА_1 та за попередньою оплатою ним послуг працівники Виноградівського РЕМ відключили будинок від електроживлення. В цей час заявниця була на роботі, а у будинку діти. ОСОБА_1 відкрито заявляє про намір продати будинок, як продав і автомобілі. Його дії спрямовані на позбавлення заявницю та дітей можливості користуватися житловим будинком.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2022 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії, що перешкоджають ОСОБА_3 та малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користуватись житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі відключати будинковолодіння від електромереж, газопостачання, водопостачання, здійснювати демонтаж, руйнування майна, окремих конструктивних елементів нерухомого майна (вікна, двері).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , ставить питання про скасування зазначеної ухвали та відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки така постановлена всупереч вимогам статей 151-153 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом безпідставно вжито заходи забезпечення позову, оскільки заявниця не надала жодних доказів, які б давали достатньо обґрунтовані підстави припускати наявність у ОСОБА_1 бажання відчужити будинок, знецінити або розпорядитись ним у будь-який спосіб.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно в 1/2 частині, в якій просила:

- накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії, що перешкоджають ОСОБА_3 та малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користуватись житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі відключати будинковолодіння від електромереж, газопостачання, водопостачання, здійснювати демонтаж, руйнування майна, окремих конструктивних елементів нерухомого майна (вікна, двері).

З матеріалів, долучених до заяви про забезпечення позову, вбачається, що з 18.09.2004 року заявниця ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який розірвано рішенням суду від 13.05.2021 року.

За час шлюбу подружжям ОСОБА_7 згідно договору купівлі - продажу від 21.04.2011 року придбано житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає заявниця з двома неповнолітніми дітьми.

Між колишнім подружжям виникали сварки, внаслідок чого заявниця зверталася до органів поліції.

11.07.2022 року ОСОБА_1 подав заяву до Виноградівського РЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про припинення електропостачання до вказаного будинку.

Таким чином з наданих заявником матеріалів вбачається, що між колишнім подружжям наявний спір щодо набутого в шлюбі майна, а предметом майбутнього позову є поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Подаючи заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовувала її тим, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Майно, щодо якого заявник просить вжити заходи забезпечення позову, є предметом спору і відносно даного майна позивач має матеріально правові інтереси, за захистом яких вона має намір звернутися до суду, і в разі задоволення позову, позивачу буде гарантований ефективний захист і поновлення їх прав, за захистом яких вона прагне звернутися до суду.

Заявлені заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, з якими має намір звернутися заявниця.

Окрім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції на законних підставах вжито заходів забезпечення позову та обґрунтовано постановлено оскаржувану ухвалу. Підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Доводи апеляційної що скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст.375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2022 року.

Головуючий :

Судді: