Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5123/21
Провадження № 2/332/855/22
20 червня 2022 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
У грудні 2021 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Федорова Максима Дмитровича, звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою суду від 07.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та проведення судового засідання по суті призначено на 28.02.2022. Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування письмових доказів.
Ухвалою суду від 23.07.2021 за клопотанням позивача забезпечено позов в рамках виконавчого провадження № 64463415.
Від представника позивача адвоката Черкашина І.І., надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили, відзиву та пояснень не подали, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за їх відсутності.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як зазначено у виконавчому написі, правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк», на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 1 від 21.06.2016, є ТОВ «Кредитні Ініціативи». Правонаступником ТОВ «Кредитні Ініціативи», на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018, є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Правонаступником ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 16-01/19/1 від 16.01.2019, є ТОВ «Вердикт Капітал». Строк, за який проводиться стягнення за виконавчим написом: з 16.01.2019 по 11.03.2020. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, складає 17 607,80 грн.
З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.
З матеріалів справи вбачається, що докази про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань відсутні, стягувач не надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання Позивачем вимоги про сплату боргу, тому остання була позбавлена можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги.
Зі змісту оспорюваного виконавчого напису, що міститься в матеріалах справи, випливає, що з Позивача на користь Відповідача стягнуто заборгованість за Кредитним договором за період з 16.01.2019 по 11.03.2020. Однак, вказаний договір був укладений 21.03.2014 між Позивачем та АТ «Альфа-Банк». При цьому, матеріали справи не містять та Відповідачем не надано жодних доказів правонаступництва за вказаним кредитним договором. Крім цього, документів, які б обґрунтовували правильність розрахунку заборгованості та періоду виникнення заборгованості суду з боку Відповідача надано не було, а отже у суду відсутні докази наявності безспірності заборгованості.
Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами Позивача про те, що заборгованість про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал», не є безспірною.
Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Таким чином, станом на 16.07.2020 у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за вищезазначеним Кредитним договором.
Відповідно до довідки, виданої КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра», із заробітної плати ОСОБА_1 , згідно отриманої постанови ВП № 62654471, за період з серпня 2020 року по вересень 2021 року утримано та перераховано суму 20 368,58 грн.
За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Враховуючи, що підставою отримання відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» суми у розмірі 20 368,58 грн було стягнення з Позивача у примусовому порядку заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса, щодо якого суд прийшов до переконання про необхідність визнання його таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує.
При цьому, суд також враховує, що вказана безпідставно набута сума не підпадає під перелік випадків, коли безпідставне набуте не підлягає поверненню у відповідності до вимог ст. 1215 ЦК України.
Враховуючи, що під час виконання виконавчого напису нотаріуса із заробітної плати Позивача на користь Відповідача стягнуто кошти у розмірі 20 368,58 грн, що Відповідачем не заперечувалось, ця сума вважається безпідставно набутою Відповідачем та підлягає поверненню Позивачеві шляхом стягнення цієї суми з Відповідача на користь Позивача.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з Відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 908,00 грн, адже Позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду на підставі Закону України «Про захист справ споживачів».
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 20 368,58 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Суддя О.С. Яцун