справа № 2-904/11
УХВАЛА

30 червня 2022 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони у справі,

встановив:

11.03.2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулося в Залізничний районний суд м.Львова із заявою, в якій просить замінити сторону у справі № 2-904/11 з ПАТ «Дельта-Банк» на АТ «Альфа-Банк», замінити сторону у виконавчому провадженні у справі 2-904/11 з ПАТ «Дельта-Банк» на АТ «Альфа-Банк», поновити строк пред`явлення виконавчих документів у справі № 2-904/11 та скерувати АТ «Альфа-Банк» виконавчі листи, а у випадку скерування таких на адресу попереднього стягувача видати дублікати виконавчих листів у справі № 2-904/11 і скерувати їх АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 31.05.2021 року у задоволенні вказаної заяви АТ «Альфа-Банк» відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10.06.2022 року зазначену ухвалу скасовано і праву направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду.

27.06.2022 року справа надійшла до Залізничного районного суду м.Львова та згідно Положення про автоматизовану систему документообігу суду передана для розгляду до провадження судді Колодяжного С.Ю.

Вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», заяви (подання) мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями, зокрема ЦПК України.

Оскільки ст. 442 ЦПК України не передбачено наслідків недотримання закону при подачі заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд виходить з ч.9 ст.10 ЦПК України, відповідно до якої, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому судом застосовуються положення ст. 175, 177, 185 ЦПК України.

Відповідно до п.4, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, подана 11.03.2021 року заява АТ «Альфа-Банк» таким вимогам процесуального закону не відповідає.

Так, як вбачається зі змісту заяви, така подана в порядку ст.442 ЦПК України.

Положеннями ч.1 ст.442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

У частині п`ятій даної статті визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, згідно з вимогами ст.442 ЦПК України, необхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування відповідного виконавчого документу на виконанні, а для заміни сторони у виконавчому листі відповідна заява може бути подана до відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 року в справі № 2-7763/10 сформулювала правові висновки щодо змісту процесуального правонаступництва та заміни сторони виконавчого провадження.

Зокрема, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, суддя, враховуючи правове регулювання процесуального правонаступництва у цивільній справі згідно зі ст.55 ЦПК України і заміни сторони виконавчого провадження за ст.442 ЦПК України, зауважує, що поняття «заміна сторони у справі», «заміна сторони виконавчого провадження» та «заміна боржника у виконавчому листі» не є тотожними та що заміна сторони виконавчого провадження з одночасною заміною відповідного учасника справи можлива лише після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення і здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст.55 ЦПК України, натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч.5 ст.442 ЦПК України, коли з моменту видачі виконавчого документа до відкриття виконавчого провадження замінюється боржник або стягувач у виконавчому листі.

Проте, у поданій суду заяві АТ «Альфа-Банк» просить замінити сторону у справі № 2-904/11 з ПАТ «Дельта-Банк» на АТ «Альфа-Банк» та одночасно просить замінити сторону у виконавчому провадженні у справі 2-904/11 з ПАТ «Дельта-Банк» на АТ «Альфа-Банк», при цьому не наводячи обставин того, чи був виданий виконавчий лист, чи пред`являвся виконавчий лист стягувачем до виконання, чи відкрите виконавче провадження за відповідним виконавчим листом, якщо так, то в якому саме виконавчому провадженні слід замінювати стягувача, чи перебуває на даний час виконавче провадження на примусовому виконанні у виконавчій службі, чи залишається судове рішення невиконаним на час подачі заяви про заміну сторони (стягувача) та не зазначаючи доказів на підтвердження таких обставин.

В силу ч.1 ст.517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, такі обставини повинні бути відомі заявнику.

Таким чином, з огляду на наведене, зазначене формулювання вимог заяви не можна вважати належним викладом змісту вимог заяви відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, а відсутність викладу конкретних обставин, якими позивач може обґрунтувати ту чи іншу вимогу заміну учасника справи, чи заміну стягувача за виконавчим листом, чи заміну стягувача у виконавчому провадженні, зокрема, щодо видачі виконавчого листа, здійснення виконавчого провадження, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, свідчить про недотримання АТ «Альфа-Банк» вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Такий висновок обумовлений також роллю суду у цивільному процесі і такими основними засадами цивільного судочинства як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, а саме, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1, 2 ст.13 ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК), кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст.12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторін (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч.2 ст.12 ЦПК). Також відповідно до п.2. ч.1 ст.43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст.44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства, при цьому відповідно до п.2 та 4 ч.2 ст.43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Отже, заявнику належить конкретизувати, чи він просить про заміну учасника справи (позивача), чи про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, чи про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, але після видачі виконавчого листа; відповідно підлягають конкретизації підстави звернення заявника до суду та уточненню обставин в обґрунтування вимог заяви та підтвердження їх доказами.

Крім цього, потребує уточнення заявником викладення вимог щодо скерування йому виконавчих листів та видачі дубліката виконавчих листів і обставин в їх обґрунтування, оскільки видача дубліката виконавчого листа вирішується судом в порядку п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, що передбачає постановлення ухвали за результатами розгляду відповідної заяви з оцінкою судом підставності такої вимоги.

Натомість АТ «Альфа-Банк» в поданій заяві не наведено жодних обставин в обґрунтування вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, зокрема про видачу такого виконавчого документа судом і його втрату за тих чи інших обставин, що не відповідає п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, а сама вимога у п.5 прохальної частини заяви - «видати дублікат виконавчих листів по справі № 2-904/11» сформульована під умовою «у випадку скерування на адресу попереднього стягувача виконавчих листів по справі № 2-904/11», що суперечить як п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, так і засаді диспозитивності цивільного судочинства, закріпленій у ст.13 ЦПК України.

Окрім того, до заяви не долучено документів про сплату судового збору за видачу стягувачу дубліката виконавчого документа, який на момент подання заяви становить 68,10 грн.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заява АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони у справі не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків заяви.

Керуючись ст. 10 ч.9, 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

постановив:

Заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони у справі залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, усунути недоліки заяви. Якщо заявник усуне зазначені недоліки заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю.Колодяжний