Провадження № 22-ц/801/2311/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Міхасішин І. В.
УХВАЛА

26 грудня 2022 рокуСправа № 127/15952/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2022 року по цивільній справі № 127/15952/22 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду,-

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2022 року в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що оскаржуване рішення заявник отримав 12 листопада 2022 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити таке:

Відповідно до ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 03 листопада 2022 року, повний текст якого складений 11 листопада 2022 року. Копію оскаржуваного рішення заявником отримано 12 листопада 2022 року, апеляційна скарга подана 11 грудня 2022 року, що встановлено з відмітки на штампі поштового відправлення.

Відтак причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Крім того в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Клопотання мотивоване тим, що на підставі Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких заонодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01 вересня 2015 року, органи Державної казначейської служби України позбавлено пільг при сплаті судового збору. ДКСУ утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом і відповідним обсягом фігансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Кошторисні призначення для сплати судового збору на 2022 рік ДКСУ передбачені, але такі кошти розділені на 12 частин, асигнування на сплату судового збору відкриваються помісячно. З огляду на зазначене, а також враховуючи кількість справ, що потребують оскарження при здійсненні функцій із захисту інтересів держави, ДКСУ не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату судового збору. На підставі викладеного просять звільнити або відстрочити від сплати судового збору.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Креус проти Польщі" № 28249/95 від 19 червня 2001 року констатував, що передбачені національним законом формальні правила на доступ до апеляційного розгляду не повинні становити надмірний тягар для апелянта, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе відстрочити відповідачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що введення на території України режиму воєнного стану є загальновідомою обставиною, яка не потребує доказуванню.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, враховуючи введений на території України режим воєнного стану та обмеженими кошторисними призначеннями апелянту для сплати судового збору на 2022 рік приходить до висновку, що клопотання відповідача Державної казначейської служби України про звільнення або відстрочення відповідача від сплати судового збору слід задовільнити частково, а саме відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Таке вирішення клопотання, з однієї сторони, забезпечить доступ відповідача до суду апеляційної інстанції, а з іншої сторони, сприятиме справедливості здійснення судових процедур.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції роз`яснює стороні позивача наступне.

Згідно з п. 6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду визначений у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при подачі позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, оскільки, заявник оскаржує судове рішення в повному обсязі на суму задоволених вимог 801450,03 грн, йому необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 12021,75 грн (8014,50 грн * 1,5 %, де 8014,50 грн це 1 відсоток від оспорюваної суми 801450,03 грн, а 1,5 %ставка судового збору встановлена підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Апеляційна скарга подана особою, яка має право на оскарження судового рішення та в строк, встановлений ст. 354 ЦПК України.

Форма і зміст апеляційної скарги відповідають вимогам ст.356 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 136, 354, 356, 359 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Поновити представнику відповідача Державній казначейській службі України строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2022 року по цивільній справі № 127/15952/22 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

Клопотання Державної казначейської служби України про звільнення або відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задовільнити частково.

Відстрочити Державній казначейській службі України сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2022 року, в розмірі 12021,75 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити апеляційне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, за апеляційною скаргою Державній казначейській службі України на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2022 року.

Надіслати копію ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам справи разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами.

Визначити учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно ч. 4 ст. 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Одночасно апеляійний суд роз`яснює учаснкам справи право заявляти відвід суддів або всьому складу суду, який відповідно до вимог статті 39 ЦПК України повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Міхасішин

Судді Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник