ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 675/2098/21

Провадження № 22-ц/4820/1714/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: апелянти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року (суддя Янішевська О.С.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист честі і гідності, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист честі і гідності, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовувала тим, що 14 листопада 2021 року вона перебувала на Ізяславському місцевому ринку, де з невідомих їй причин ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_1 безпідставно та привселюдно звинуватили її у сексуальних домаганнях до чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_4 , 1989 року народження, котрий на місці події був відсутній. Позивачка вказала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 називали ОСОБА_3 «найгіршим лікарем», хоча ні вони самі, ні їх родичі у позивачки не лікувались. Відповідачі висловлювались на адресу позивачки нецензурною лайкою, насміхались з її ходи та зовнішності. Крім того, позивачка стверджує, що 18 листопада 2021року на Ізяславському місцевому ринку відповідачки звинуватили ОСОБА_3 у тому, що начебто вона поширює чутки по базару, що ОСОБА_2 має стосунки сексуального характеру зі своїм зятем ОСОБА_4 . Також відповідачки оголошували, що позивачка у молодості була «самою гулящою жінкою» у м.Ізяславі, обзивали «зековкою», а ОСОБА_2 посилала «нести зекам торби», вони пропонували «позбирати по пологових будинках і будинках дитини своїх дітей та онуків». Окрім того ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_1 не давала їй можливості пройти, оскільки земля належить ОСОБА_1 , тому що це її робоче місце. ОСОБА_3 зазначила, що коли вона не відреагувала на спроби відповідачок вчинити бійку і повідомила про своє бажання вияснити у податкових органах ситуацію із забороною проходити АДРЕСА_1 , відповідачки викликали поліцію. Позивачка наполягає, що вся інформація, поширена ОСОБА_2 та ОСОБА_1 14 та 18 листопада 2021 року не відповідає дійсності.

Посилаючись на зазначене, позивачка просила суд стягнути із відповідачів по 15000 грн. моральної шкоди з кожної.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 15000 грн. моральної шкоди та 1145 грн. судових витрат з кожної.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт поширення недостовірної інформації, яка не відповідає дійсності, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб, що стосується позивачки є доведеним дослідженими в ході судового розгляду доказами. Розповсюдження інформації є констатація фактів і не являється оціночним судженням. Недостовірна інформація завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам ОСОБА_3 , а саме честі та гідності. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, наслідки та істотно вимушених змін у життєвих стосунках позивачки, суд дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди з кожної відповідачки по 15 000 грн.

З таким судовим рішенням не погодились ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ..

В обґрунтування своїх скарг зазначили, що 14 та 18 листопада 2021 року між сторонами мав місце словесний конфлікт, проте апелянти не висловлювали про ОСОБА_3 тих негативних тверджень, про які вона зазначила в тексті позовної заяви, як і не поширювали про неї жодної негативної інформації, не вказували на певні факти і не висловлювались в брутальній, принизливій чи непристойній формі. Їх висловлювання в адресу позивачки у вказані дні були виключно відповіддю на її агресивні дії та образи з метою їх припинення. Зазначають, що всі висловлювання апелянтів адресувалися не для загалу або для інших, ніж позивачка, осіб, а були спрямовані виключно для неї як відповідь на її висловлювання та дії і мали єдину мету припинити образливі висловлювання в адресу апелянтів. На думку апелянтів, позивачем не було доведено факту поширення апелянтами про неї недостовірної інформації, про яку було вказано в позовній заяві. Вважають, що суд першої інстанції неправильно трактував положення ст.ст.81, 277 ЦПК України, поклавши тягар доказування щодо відсутності факту поширення недостовірної інформації на них, як відповідачів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні апелянти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційних скарги, просили їх задовольнити.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Водночас відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У статті 201 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації потрібно розуміти опублікування її у пресі, передання з використанням радіо, телебачення чи інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Звертаючись з позовом про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди позивачка посилалася як на недостовірну інформацію, поширену відповідачками 14.листопада та 18 листопада 2021 року під час перебування її на Ізяславському місцевому ринку, тобто в громадському місці, а саме звинувачення позивачки ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_1 безпідставно та привселюдно у сексуальних домаганнях до чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_4 , 1989 року народження, назвали її « найгіршим лікарем», «самою гулящою жінкою в м.Ізяслові», «зековкою», посилали «носити торби зекам», пропонували «позбирати по пологових будинках і будинках дитини своїх дітей та онуків».

Як вбачається із матеріалів справи, проти чого не заперечували сторони, що 14 листопада 2021 року на території міського ринку м.Ізяслова між позивачкою та відповідачками виник конфлікт. 18 листопада 2021 року - мало місце продовження такого конфлікту.

Відповідачі в судовому засіданні підтвердивши наявність словесного конфлікту, який мав місце 14 та 18 листопада 2021 року, пояснювали, що не висловлювали про позивачку тих негативних тверджень, які вона зазначила в позовній заяві, як і не поширювали про неї жодної негативної інформації, і не вказували на певні факти і не висловлювались в брутальній, принизливій чи непристойній формі.

В справі про адміністративне правопорушення № 675/66/22 наявні рапорт помічника чергового ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про повідомлення надходження на лінію «102» повідомлення від ОСОБА_1 про конфлікт та письмова заява ОСОБА_2 з проханням вжити заходів до ОСОБА_3 .. 01 грудня 2021 року ДОП ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Ошурко Б. С. склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 499439 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2021 року був направлений до ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення. 12 січня 2022 року ДОП ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Ошурко Б. С. склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 499439 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення з приводу подій, які сталися 18 листопада 2021 року по Вокзальній у м.Ізяслав між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 травня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрите за відсутністю в діях ОСОБА_3 адміністративного порушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 675/66/22 місцем події являлося громадське місце по вул. Вокзальній у м. Ізяславі Хмельницької області в районі міського ринку.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка син ОСОБА_2 ОСОБА_5 був присутній на місці події тільки 14 листопада 2021 року, всієї події не бачив, лише чув як ОСОБА_3 обзивала «проституткою» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у зв`язку з чим порадив їм викликати поліцію, після чого покинув місце події.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_6 показав, що 14 листопада 2021 року перебував у добовому чергуванні як поліцейський ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області. Свідок вказав, що місцем події являлась вулиця Вокзальна м. Ізяслава в районі міського ринку, де на тротуарі розташовані прилавки. Свідок вказав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 торгували, а ОСОБА_3 являлась або покупцем, або проходила повз. Також свідок повідомив про наявність сторонніх людей, які бачили подію, однак відмовились давати свідчення. При цьому свідок повідомив, що точно подію не пам`ятає, все, що відбувалось після його прибуття знімав на нагрудний відеореєстратор, всі зібрані матеріали передав для прийняття рішення дільничному офіцеру, котрий з невідомих причин відеоматеріали не скопіював, а з часом зроблений відеозапис був втрачений.

Покази свідка про втрату працівникам поліції відеозапису події підтверджується листом начальника ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області № 1475/121/124/106/01-2022 від 14 квітня 2022 року, який знаходиться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 675/66/22.

Посилання суду першої інстанції як на доказ поширення недостовірної інформації, пояснення свідка ОСОБА_7 , суду слід оцінити критично, оскільки вона є заінтересованою особою, а саме донькою позивачки.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 статті 81 ЦПК України).

У зв`язку з внесенням із 27 березня 2014 року змін до Цивільного кодексу України, зокрема до статті 277, принцип презумпції добропорядності (частину третю) було виключено, а тому доказування позивачем обґрунтованості свого позову, а саме поширення інформації відповідачами та її недостовірності, має відбуватися в загальному порядку.

Зважаючи на зазначене, позивачем не надано доказів про те, що відповідачками поширено про неї недостовірну інформацію, яку зазначену нею в позовній заяві. Виходячи з приписів ч.1 статті 81 ЦПК України та положень статті 277 ЦК України у суду першої інстанції не було жодних підстав для визнання доведеними тих обставин, які вказала у позовній заяві позивачка як на підставу для задоволення заявлених нею вимог.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, судовий збір сплачений ними по 3405 грн. кожній підлягає стягненню з ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги 3405 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги 3405 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2022 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк