Справа № 161/6699/22
Провадження № 4-с/161/36/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Шолом С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Луцьку скаргу боржника ОСОБА_1 на бездіяльність Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів),

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2022 року скаржник звернулася до суду із цією скаргою.

Скарга обґрунтовано тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна їй стало відомо про наявність обтяження №4713885 у вигляді арешту належного їй майна. Підставою обтяження є постанова старшого державного виконавця ВДВС Луцького РУЮ Демчук Г.М. від 02 березня 2010 року б/н. Однак, в Єдиному реєстрі боржників відомості про ОСОБА_1 відсутні.

У відповідь на запит представника скаржника органом ДВС було повідомлено, що на виконанні Відділу не перебувають будь-які виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить суд визнати дії органу ДВС неправомірними та зобов`язати зняти арешти.

Скаржник у судове засідання не прибула, але у письмовій заяві її представник просить справу слухати за її відсутності.

Державний виконавець відзиву на скаргу не подав, у судове засідання не прибув.

Дослідивши письмові матеріали скарги, суд дійшов висновку, що її слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна їй стало відомо про наявність обтяження №4713885 у вигляді арешту належного їй майна. Підставою обтяження є постанова старшого державного виконавця ВДВС Луцького РУЮ Демчук Г.М. від 02 березня 2010 року б/н.

Згідно відповіді Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в провадженні цього органу не перебувало жодних виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

В першу чергу суд вважає за необхідне визначитися, чи є в нього юрисдикція на розгляд цієї скарги.

Суд зазначає, що розділом VII ЦПК України передбачений порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

А у частині першій статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, позивач, як боржник у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільної юрисдикції, реалізує своє право на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, або бездіяльності виконавцю стосовно не зняття такого арешту, шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ, з відповідною скаргою.

Звернення з вимогами про скасування арешту на майно в порядку позовного провадження можливе лише для осіб, які не є стороною виконавчого провадження (спадкоємців, іпотекодержателів, осіб, які вважають себе власниками майна тощо), адже такі вимоги будуть пред`являтися не в межах процедури контролю за виконанням судового рішення, а як різновид негаторного позову.

До подібного за змістом висновку стосовно підсудності та порядку розгляду спорів стосовно скасування арешту на майно за зверненням боржника у виконавчих провадження, дійшов і Верховний Суд у постанові від 02 січня 2020 року №201/10187/18.

Отже, заявник, як боржник у виконавчому провадженні, вірно звернувся до суду саме із скаргою в порядку VII ЦПК України, а не з позовом.

Щодо доводів скарги по суті, суд зазначає таке.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності стосовно скаржника відкритого виконавчого провадження. З відповіді Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), слідує, що у нього відсутня будь-яка інформація стосовно цього.

Суд зауважує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору з боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В такому випадку, на думку суду, зважаючи на поведінку державного виконавця, який не здійснює виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, чим підтвердив відсутність з боку держави майнових претензій до боржника, а також відсутність протягом тривалого часу ініціативи стягувача у повторному пред`явленні виконавчого документу до виконання, слід задовольнити скаргу частково, а саме зобов`язати скасувати такий арешт.

У вимогах скарги про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця стосовно не скасування арешту, суд відмовляє, оскільки будь-якого неправомірного діяння державний виконавець не вчинив, адже він не може самостійно скасувати арешт на майно, без відповідного судового рішення.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати Луцький відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), скасувати арешт усього нерухомого майна ОСОБА_1 , який накладений постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Демчук Г.М. від 02 березня 2010 року №б/н, реєстраційний номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 9577255.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 30 червня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк