Номер провадження: 22-ц/813/8642/22
Справа № 496/568/22
Головуючий у першій інстанції Галич О.П.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач): Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря: Кузьміч Г.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шараг Ольги Вікторівни, яка діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2022 року по цивільній справі за клопотанням представника заявника адвоката Брагарчук Ольги Русланівни про забезпечення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_6 про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року адвокат Брагарчук Ольга Русланівна, яка діє від імені ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 є одноособовим власником спірної квартири, у зв`язку з чим існує об`єктивний ризик того, що вона може відчужити майно на користь іншої особи. Окрім цього представник позивача зазначає, що відповідно до ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» законодавець закріпив право власника житла скасувати задеклароване/зареєстроване місце проживання третіх осіб у житлі, що йому належить з підстав зазначених у законі без рішення суду. Відповідач систематично проводить активні дії для проникнення до спірної квартири та виселення сім`ї позивача, яка включає в себе також неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2006 року народження та ОСОБА_5 , 2010 року народження, що підтверджується письмовими поясненнями позивача інспектору Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області Гаврющенко І.І. від 19.02.2022 року, а також відео фіксацією. В Біляївському районному суді Одеської області наразі перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про виселення. Рішення по справі не прийнято, а тому дії відповідача, які направлені на примусове виселення позивача та членів її сім`ї є незаконними.

29.07.2022 року працівниками АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» здійснене за заявою ОСОБА_1 , примусове відключення електроенергії. Вказане підтверджується заявою ОСОБА_2 до АТ «ДРЕК Одеські Електромережі» від 29.07.2022 року.

Спір між сторонами виник щодо правомірності акту про реалізацію предмета іпотеки, а саме: квартири під АДРЕСА_1 , а також правомірності придбання вказаного нерухомого майна з прилюдних торгів, яке вибуло з власності позивача. Оскільки спірне майно є єдиним житлом та місцем постійного проживання позивача та членів її сім`ї, серед яких є неповнолітні діти, адвокат Брагарчук О.Р., яка діє від імені ОСОБА_2 просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2022 року клопотання представника позивача адвоката Брагарчук Ольги Русланівни, яка діє від імені ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості, а саме квартири під АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Шараг Ольга Вікторівна, яка діє від імені ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 05 жовтня 2022 року скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви адвоката Брагарчук Ольги Русланівни, яка діє від імені ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Також позивачем не надано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без надання відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Брагарчук О.Р., яка діє від імені ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначила, що з аналізу правової позиції ОСОБА_1 не вбачається можливим ідентифікувати конкретні порушення її прав постановленою ухвалою. Так, скаржник не пояснює яким саме чином накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна обмежує її права з огляду на заперечення намірів вчинити такі дії. Обраний судом захід тимчасово обмежує лише одну правомочність права власності з метою подальшого виконання рішення суду, а саме право розпорядження майном. В свою чергу, право користування та право володіння ОСОБА_1 після постановлення оскаржуваної ухвали залишились незмінними. Таким чином, аргументація скаржника зводиться виключно до особистої незгоди з позицією суду без наведення будь-яких обставин або доказів, що не були враховані судом і мають істотне значення для прийняття рішення про забезпечення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_2 подано позов про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів відповідачем ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, хоча позивачем і заявлено вимоги немайнового характеру, даний спір є за своєю суттю спором щодо права відповідача на спірне нерухоме майно та відновлення права позивача на спірну квартиру.

Враховуючи, що власником вказаного майна на даний час є ОСОБА_1 , вона може у будь який час реалізувати своє право щодо перереєстрації нерухомого майна, що дає підстави вважати утрудненим виконання в майбутньому можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки в цьому випадку спосіб захисту не відновить права позивача та не буде ефективним.

Таким чином, між сторонами у справі дійсно виник спір щодо правомірності набуття ОСОБА_1 нерухомого майна; оскільки право власника майна жодним чином не обмежено, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову в межах заявлених вимог.

Затаких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доцільність вжиття заходу забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості, а саме квартири під АДРЕСА_1 .

Слід також зазначити, що даний захід забезпечення позову, жодним чином не перешкодить відповідачу у справі володіти та користуватися ним на власний розсуд, враховуючи також, що вказані заходи мають тимчасовий характер, і відповідач за наявності підстав має право звернутись до суду з заявою про скасування вказаних заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та засновані на формальних міркуваннях, оскільки зважаючи на предмет позову, в даному випадку вжиття зазначених вище заходів забезпечення позову судом першої інстанції є доцільним.

Не приймаються до уваги доводи скаржника про те, що позивачем не наведено обґрунтованих обставин та не надано доказів, які б підтверджували реальний намір чи дії відповідача перереєструвати належне їй майно третім особам або існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки заява позивача містить обґрунтування, необхідне для вжиття заходу забезпечення позову, зокрема шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості, а саме квартири під АДРЕСА_1 .

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо недоцільності накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Так, обираючи спосіб забезпечення позову у вигляді арешту, суд першої інстанції не взяв до уваги, що заявлений спосіб забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості достатньо забезпечує виконання рішення суду в межах заявлених вимог, при цьому арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби, обмеженні інших прав.

У своїй заяві про забезпечення позову позивач не обґрунтував та не навів правових підстав для вжиття заходу забезпечення позову в даній справі, саме шляхом накладення арешту. Посилання на наявність інших спорів між сторонами з приводу користування нерухомим майном, не є предметом даного спору.

З урахуванням встановленого, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2022 року - скасувати в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. В решті ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст.374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шараг Ольги Вікторівни, яка діє від імені ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2022 року скасувати в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22.12.2022 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова