ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 червня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/5808/21

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/716/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

із секретарем - Патук А.А.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - військова частина НОМЕР_1,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 лютого 2022 року (місце ухвалення - м. Ніжин, дата складання повного судового рішення - 23.02.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилався на те, що його, як військовослужбовця, згідно протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2020 та наказу командира даної військової частини від 08.09.2020 знято з квартирного обліку з 08.09.2020.

Зазначає, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29.01.2021, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.03.2021 та постановою Верховного Суду від 22.09.2021, визнано незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та наказ командира даної військової частини про зняття позивача з квартирного обліку із складом сім`ї три особи, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити його на квартирному обліку з 08.09.2020.

Як вказує позивач, листом від 23.07.2021 відповідач повідомив, що його поновлено на квартирному обліку із визначенням загального періоду перебування на квартирному обліку станом на 14.07.2021 - 10 місяців 7 днів, при цьому згідно листа відповідача від 05.07.2021 датою первинної постановки на квартирний облік є 15.01.2001.

На переконання позивача, відповідач необґрунтовано вважає, що перебування на квартирному обліку повинно відраховуватись з 08.09.2020, тобто з дати поновлення на квартирному обліку згідного рішення суду, а не з дати фактичної постановки на квартирний облік - 15.01.2001.

Посилаючись на положення ст. 43 ЖК УРСР, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у позові позивач просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо вирахування періоду перебування на квартирному обліку його, прапорщика ОСОБА_1 , складом сім`ї три особи з 08.09.2020 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вирахувати прапорщику ОСОБА_1 складом сім`ї три особи час перебування на квартирному обліку з 15.01.2001, тобто дати первинної постановки на квартирний облік.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 18.02.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено повністю.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивач перебував на квартирному обліку з 15.01.2001 і знятий з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), у зв`язку з чим правові підстави для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині відсутні, що підтверджується рішеннями судів першої, апеляційної та касаційних інстанцій. Також за висновком суду, рішенням суду від 29.01.2021 поновлене порушене право позивача з 08.09.2020, а первинною датою постановки позивача на квартирний облік є саме 15.01.2001, що узгоджується із приписами п.24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, і є підставою для обрахування часу перебування позивача на квартирному обліку з дати первинної постановки на квартирний облік, тобто з 15.01.2001.

Додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 31.05.2022 стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 3500 грн витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 18.02.2022, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду від 18.02.2022, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

За доводами скарги оскаржуване рішення суду є незаконним, необґрунтованим, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають обставинам справи та не можуть бути підставою для поновлення його на квартирному обліку з 15.01.2001.

Заявник у скарзі посилається, що у п. 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 не зазначено, що поновлення на квартирному обліку має здійснюватись з первинної дати постановки і таке поняття відсутнє.

Проте, як вказує заявник, у зазначеному Положенні передбачено, що датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Таким чином, оскільки у рішенні Ніжинського міськрайонного суду від 29.01.2021 вказана дата, з якої необхідно поновити на квартирному обліку позивача, а саме з 08.09.2020, тому житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік на підставі рішення суду з 08.09.2020.

Апелянт у скарзі посилається, що в Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями не визначено порядку (інструкції) поновлення на квартирному обліку і відсутні поняття «первинна» чи «вторинна» постановка на квартирний облік, а тому поновлення на квартирному обліку здійснюється лише на підставі рішення суду.

Крім того, вважає безпідставними посилання позивача на ст. 47 Конституції України, ст. 43 ЖК УРСР, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Конвенцію з прав людини та практику ЄСПЛ в частині порушення права на житло, оскільки позивач та його сім`я перебуває на квартирному обліку, тому його право на житло не порушено.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Прокопець С.М. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду від 18.02.2022. В обґрунтування посилається, що предметом спору у справі № 740/3917/20 та у справі № 740/5808/21 не є постановка/зарахування на квартирний облік. Вказує, що на квартирний облік позивача складом сім`ї три особи постановлено саме житловою комісією військової частини 15.01.2001, а судом лише поновлено право позивача, яке існує з 15.01.2001. Вважає, що дії відповідача щодо вирахування перебування на квартирному обліку з 08.09.2021 прямо порушують право на житло позивача та спрямовані на позбавлення такого права, оскільки від часу перебування на квартирному обліку залежить місце в списку військовослужбовців, які перебувають на квартирному обліку.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду від інших учасників справи подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 119, 120, 121, 122).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та від командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 108, 123).

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3,4 ч. 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з грудня 1994 року проходив службу в лавах Збройних Сил України, останнім місцем служби була військова частина НОМЕР_1.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №32 від 17.02.2020 прапорщика ОСОБА_1 , звільненого з військової служби відповідно до наказу №3-РС від 17.02.2020 в запас за п. «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу», виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 18.02.2020 із направленням на військовий облік до Ніжинського ОМТЦК та СП (2 розряду) Чернігівської області. Вислуга років у ЗС на 18.02.2020 становить 25 років 02 місяці 10 днів, пільгова - не має.

Відповідно до протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №8 від 08.09.2020 на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про зняття з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи з 08.09.2020 у зв`язку із звільненням у запас.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №171 вiд 08.09.2020 прапорщика ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи) знято з квартирного обліку на підставі рапорту голови житлової комісії від 08.09.2020.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.01.2021, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.03.2021 та постановою Верховного Суду від 22.09.2021, визнано незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1, оформлене протоколом №8 від 08.09.2020 про зняття з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи з 08.09.2020; визнано незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 №171 від 08.09.2020 про зняття з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку з 08.09.2020 прапорщика ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи з 08.09.2020 (а.с. 6-8, 9-13, 14-18).

В матеріалах справи наявні копії листів військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2021 № 885/2155, від 23.07.2021 № 885/2395, направлені на адресу позивача ОСОБА_1 , якими військовою частиною повідомлено про виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29.01.2021, а саме в частині поновлення позивача із складом сім`ї три особи на квартирному обліку з 08.09.2020; датою первинної постановки є 15.01.2001; датою зняття з обліку - 08.09.2020; датою поновлення на обліку згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29.01.2021 - 08.09.2020. Станом на 14.07.2021 загальний період перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 складає 10 місяців 07 днів (а.с. 4, 5).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на положення ст. 43 ЖК УРСР, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та вказував, що помилковими є висновки відповідача, що перебування на квартирному обліку повинно відраховуватись з 08.09.2020, тобто з дати поновлення на квартирному обліку згідного рішення суду, а не з дати фактичної постановки на квартирний облік - 15.01.2001.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач перебував на квартирному обліку з 15.01.2001 і знятий з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), у зв`язку з чим правові підстави для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині відсутні, що підтверджується рішеннями судів першої, апеляційної та касаційних інстанцій. Також за висновком суду, рішенням суду від 29.01.2021 поновлене порушене право позивача з 08.09.2020, а первинною датою постановки позивача на квартирний облік є саме 15.01.2001, що узгоджується із приписами п. 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, і є підставою для обрахування часу перебування позивача на квартирному обліку з дати первинної постановки на квартирний облік, тобто з 15.01.2001.

Апеляційний суд частково погоджується з такими висновками районного суду, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтями 34 та 37 Житлового кодексу УРСР, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Статтею 43 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Положеннями ч. 9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до п. 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Відповідно до п. 29 зазначеного вище Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Пунктом 32 цього Порядку встановлено, що військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 вперше був зарахований на квартирний облік 15.01.2001 і після звільнення з військової служби у запас продовжував перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з датою зарахування 15.01.2001, складом сім`ї три особи.

З матеріалів справи вбачається, що раніше ухвалене рішення житлової комісії військової частини, оформлене протоколом про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 15.01.2001 не скасовано та є чинним.

Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік, матеріали справи не містять.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що питання первинної постановки позивача на квартирний облік з 15.01.2001 не було предметом спору під час розгляду справи № 740/3917/20, за результатами розгляду якої ухвалені судові рішення, які набрали законної сили.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що датою постановки позивача на квартирний облік є дата винесення рішення житловою комісією військової частини, тобто з 15.01.2001, тому саме з цієї дати має визначатись черговість надання жилого приміщення позивачу за часом прийняття на облік (внесення до списків осіб, які користуються правом першочергового та позачергового отримання жилих приміщень).

Апеляційний суд також враховує, що перенесення дати зарахування на квартирний облік позивача та членів його сім`ї може призвести до порушення рівності у черговості забезпечення житлом військовослужбовців, а тому необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про відсутність порушень прав позивача та членів його сім`ї і спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, на підставі викладеного вище суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 вирахувати позивачу час перебування на квартирному обліку з дати первинної постановки, а саме з 15.01.2001, є необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції скасуванню в цій частині не підлягає.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо вирахування ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи) часу перебування на квартирному обліку з 08.09.2020, враховуючи, що порушене право позивача внаслідок неправомірних дій військової частини НОМЕР_1 було поновлено рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29.01.2021, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.03.2021 та постановою Верховного Суду від 22.09.2021. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Ніжинського міськрайонного суду від 18.02.2022 в частині визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо вирахування ОСОБА_1 часу перебування на квартирному обліку з 08.09.2020 підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні цих позовних вимог.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині вирішення позовних вимог про визнання дій протиправними, з постановлення судом апеляційної інстанції рішення про відмову у задоволенні цих вимог, в іншій частині залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 лютого 2022 року в частині вирішення позовних вимог про визнання дій протиправними - скасувати, відмовивши у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 04.07.2022.

Головуючий Судді: