ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3157/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2022 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, в якому просить суд звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки DAEWOO, модель MATIZ, рік випуску 2007, який належить на праві власності відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу N 0 від 19.07.2007 року в розмірі 119 977,12 грн., з яких: заборгованість по основній сумі - 46 790 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 11 733,97 грн.; нараховані відсотки на дату подачі позову - 20 990,50 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 39 058,95 грн.; три відсотка річних від простроченої суми - 1403,70 грн. Крім зазначеного, просить витребувати у відповідача предмет застави та передати у володіння позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, внаслідок невиконання умов якого у відповідача виникла заборгованість. За умовами договору застави, для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником боргових зобов`язань, відповідач надає банку рухоме майно, за рахунок якого позивач має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, включаючи проценти, відшкодування збитків та інші витрати. Позивач у відповідності до договорів факторингу має право вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту та застави.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2016 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2021 р. заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2016 року у вказаній цивільній справі скасовано та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 25.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання з`явилась, надала до суду письмово пояснення, в яких виклала заперечення проти позову.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу N 0, відповідно до умов якого банком надано кредит у розмірі 6 742,00 дол. США зі сплатою 12,5 % річних, з терміном повернення до 19.07.2014 р., а відповідач в забезпечення виконання зобов`язань за договором передав банку в заставу транспортний засіб марки DAEWOO, модель MATIZ, рік випуску 2007, що належить на праві власності відповідачу на підставі договору купівлі-продажу N 484 від 15.06.2007 року.

20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу N 05/12, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу N 0 від 19.07.2007 року.

20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу N 05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу N 0 від 19.07.2007 року.

Ухвалою суду від 12.02.2021 року здійснено заміну стягувача ТОВ «Вердикт Фінанс» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Таким чином, на підставі зазначених договорів до позивача перейшло право вимоги до відповідача.

Відповідач свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 02.11.2015 року має заборгованість за Договором в сумі 119 977, 12 грн.

Встановлено, що 04.11.2010 року заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва по справі № 2-7704/2010 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 19.07.2007 року у розмірі 7964,08 доларів США.

Отже, за тим самим договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 19.07.2007 року кредитор вдруге звернувся 24.11.2015 року, з позовом про стягнення предмету застави, тобто за межами строків позовної давності.

Відповідач зазначає в письмових поясненнях про те, що первісний кредитор за кредитним договором №0 від 19.07.2007 року вже скористався правом достроково стягнення всієї суми кредиту в порядку статті 1050 ЦК України та своїми діями змінив строк повернення кредиту та виконання кредитних зобов`язань з дати, що встановлена кредитним договором №0, з 19.07.2014 року на 09.08.2010 рік (дата звернення з позовом до суду у справі №2-7704/2010).

Разом з тим, представник відповідача просить суд застосувати строки позовної давності до позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Фінанс до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави за договором про надання кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 19.07.2007 року.

Зі змісту заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04.11.2010 року №2-7704/2010 вбачається, що кредитор реалізував право на дострокове повернення кредиту та платежів за ним. Звернення із позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору.

Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного суду від 13.02.2019 року у справі 759/8940/15-ц (провадження № 61-4220св18).

Окремо заслуговує на увагу те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі закінчення строку кредитування або пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, справа № 444/9519/12, провадження № 14- 10цс18).

Враховуючи викладене, у зв`язку з реалізацією права на дострокове повернення позики у кредитора припинилося право кредитора нараховувати проценти за кредитом, пеню. А до іншої частини боргу слід застосовувати строки позовної давності.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА