Справа № 545/6420/22
Провадження № 2-з/545/62/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2022 року м.Полтава

Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Богомолова Л.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степаненко Оксани Володимирівни до ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степаненко Оксани Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором та відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степаненко О.В. звернувся до Полтавського районного суду з заявою про забезпечення позову разом з позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степаненко Оксани Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором та відшкодування збитків.

В заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно та грошові кошти на рахунках, що належать ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням Полтавського районного суду Полтавської області.

Дослідивши подану заяву та встановивши обставини, з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В провадження Полтавського районного суду разом з заявою про забезпечення позову надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степаненко Оксани Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором та відшкодування збитків .

Зі змісту позову вбачається, що позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір про спільну діяльність, тобто сторони зобов`язуються шляхом об`єднання коштів і зусиль спільно діяти в сфері капіталовкладень для досягнення наступної цілі: отримання прибутку.

У зв`язку з тим, що станом на 30.08.2022 року ОСОБА_1 передбачену договором від 11.11.2020 року не отримав, він бажає розірвати договір та повернути свої внесені кошти в розмірі 8 900 доларів США, а відповідач ухиляється від повернення коштів, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти на рахунках.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В ст. 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову.

За змістом ч.2 ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є заява у якій повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з розірвання укладеного договору про спільну діяльність для отримання прибутку та повернення вкладених коштів в розмірі 9800 доларів США.

В заяві про забезпечення позову заявник ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степаненко О.В. просить накласти арешт на майно та грошові кошти на рахунках, що належать ОСОБА_2 .

Підставою необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначено наявність рішення Київського районного суду м.Полтави від 08.11.2022 року про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_2 , тому є ризик відчуження майна.

При цьому доказів на підтвердження даних обставин заявником не надано.

Одним із способів забезпечення позову відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Заборона відчуження майна (його арешт) є тимчасовим заходом і направлена на збереження обсягу майна, щодо якого наявний спір.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести , але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Заявником ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не долучено жодного доказу про наявність будь-якого майна, а також будь-яких рахунків у конкретному банку, належного відповідачу ОСОБА_2 ..

Таким чином, заявником, на час звернення до суду, не надано письмових підтверджень про належність будь якого майна та наявність будь-яких рахунків саме ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тому суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не доведена наявність майна та наявність рахунків у відповідача, не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на конкретне майно або на конкретний рахунок, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи ОСОБА_1 про можливість утруднення виконання рішення суду не є достатньою підставою для забезпечення позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степаненко Оксани Володимирівни до ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степаненко Оксани Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором та відшкодування збитків, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149, 150-153,258-260, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову адвоката Гринь Анатолія Володимировича в особі представника адвоката Степаненко Оксани Володимирівни до ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Степаненко Оксани Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором та відшкодування збитків - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня отримання копії апеляційної скарги.

Суддя: Л. В. Богомолова