Провадження № 2/761/2117/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путрі Д.В.

представника позивача: Зеленої Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс банк» (колишня назва АТ «Альфа-банк») до ОСОБА_1 , третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

В жовтні 2019 року АТ «Укрсоцбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту, в якому просило суд звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження 33181375, зареєстрованого 02.08.2011 року), накладеного згідно постанови про накладення арешту від 26.07.2011 року ВДВС Шевченківського РУЮ Бойко О.М. у виконавчому провадженні №27732232.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №08-038/41к, в забезпечення виконання умом якого укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

Внаслідок невиконання умов кредитного договору, 07.06.2018 р. право власності на квартиру було зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк».

Між тим, позивач позбавлений можливості реалізувати вказане майно через наявність обтяження у вигляді арешту, накладеного Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

В зв`язку з наявністю обтяження порушуються права позивача на володіння, користування та розпорядження майном.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

У відзиві на позов відповідач заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що законність набуття права власності на вказану квартиру оскаржується у справі 761/43654/19. Спірний арешт накладено за постановою держвиконавця, яка відсутня в матеріалах справи. Вважає належним відповідачем у справі має бути особа, в інтересах якої накладено арешт у виконавчому провадженні. Крім цього, спірний арешт накладено 02.08.2011 р., а з позовом до суду позивач звернувся 10.10.2019 р., тобто пропуском строку позовної давності.

Ухвалою судді від 22.10.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Ухвалою судді від 22.10.2019 р. у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів,- відмовлено.

Ухвалою суду від 05.12.2019 р. замінено позивача у справі за №761/40875/19 з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Ухвалою суду від 05.12.2019 р. зупинено провадження у цивільній справі №761/40875/19-ц (провадження 2/761/7899/2019) до набранням законної сили рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у цивільній справі за №761/43654/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Геращенка Володимира Васильовича про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості за АТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою судді від 26.05.2022 р. відновлено провадження у цивільній справі, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 10.11.2022 р. витребувано з Шевченківського відділу ДВС м.Києва ГТУЮ в м.Києві (адреса м.Київ, вул..Саксаганського, 110) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №27732232, в тому числі постанову державного виконавця Бойко О.М. про накладення арешту від 26.07.2011 р., обтяжувач - Відділ ДВС Шевченківського районного управління у м. Києві, особа, майно якої обтяжується, - ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою суду від 13.12.2022 р. зміно найменування позивача на Акціонерне товариство «Сенс банк»

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, своїх представників не направили, хоча про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином про причини неявки суду не повідомили.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. (ч.1 ст. 211 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 24.02.2006 р. між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №08-038/41к, за яким відповідачу було надано кошти в сумі 82000,00 дол. США зі сплатою 12,75 %, до 24.02.2024 року.

24.02.2006 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 02-038/63і, відповідно до якого в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1 .

За даними Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11.09.2019 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Геращенком В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк». Підставою виникнення право власності є іпотечний договір № 02-038/63і від 24.02.2006 року

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2021 р. у справі №761/43654/19 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Геращенка Володимира Васильовича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» відмовлено повністю.

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що 02.08.2011 р. зареєстровано обтяження № 33181375 у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 згідно постанови про накладення арешту від 26.07.2011 року ВДВС Шевченківського РУЮ Бойко О.М. у виконавчому провадженні №27732232, обтяжував - Відділ ДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві, особа, права якої обтяжуються, - ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Шевченківського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.11.2022 р. на виконанні у відділі перебувало ВП №27732232 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Паракуди І.В. №2075 від 06.06.2011 р. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, задоволено вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі розміром 765179,23 грн. 07.12.2012 р. держвиконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №27732232 на підставі п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у діючій на той момент редакції Закону України «Про виконавче провадження». Матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням строку зберігання.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 3 Закону № 898-IV у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно зі статтею 4 Закону № 898-IV обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 577 ЦК України визначено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Особливості звернення стягнення на заставлене нерухоме майно визначено також положеннями Закону України «Про виконавче провадження» у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 46 Закону № 606-XIV встановлена черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення вартості заставленого майна.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно, або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна (частина четверта статті 54 Закону № 606-XIV).

Таким чином, у разі встановлення, що позивач є іпотекодержателем і позбавлений можливості здійснити звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку через те, що на предмет іпотеки в межах виконавчого провадження накладено арешт, це є підставою для зняття арешту з предмета іпотеки, оскільки іпотекодержатель має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і таке право підлягає захисту в тому числі і шляхом зняття арешту з предмета іпотеки, накладеного в забезпечення виконання вимог інших кредиторів, які не є іпотекодержателями.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 496/457/16-ц, від 19 листопада 2019 року у справі № 686/560/17 та від 17 жовтня 2019 року у справі № 372/858/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17 наголосив, що в разі, коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.

Державна реєстрація іпотеки була проведена 24.02.2006 р., а обтяження, накладені державним виконавцем пізніше, а саме: 26.07.2011 р.

Отже, позивач має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Наявність арештів на іпотечне майно порушує законні права позивача як власника нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ,

Доводи відповідача, які стосуються неправильного суб`єктного складу учасників справи, є безпідставними.

У справах за позовами про звільнення з-під арешту майна відповідачем є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 913/271/19.

Тобто, ОСОБА_1 , як боржник, належним чином залучена до участі у справі в якості відповідача.

Щодо доводів сторони відповідача про пропущення позивачем строку позовної давності звернення до суду, встановленого ст. 257 ЦК України, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що 11.09.2019 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Геращенком В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», яке змінило найменування на Акціонерне товариство «Сенс банк», та з цього часу, позивач, як законний власник квартири, довідався про наявність арешту на квартиру, а до суду з позовом звернувся 10.10.2019 р., суд дійшов висновку, що строки позовної давності, встановлені ст. 257 ЦПК України, не пропущено.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, у даному випадку існування арешту на майно порушує право позивача як власника нерухомого майна, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження 33181375, зареєстрованого 02.08.2011 року), накладеного згідно постанови про накладення арешту від 26.07.2011 року ВДВС Шевченківського РУЮ Бойко О.М. у виконавчому провадженні №27732232.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, потрібно с тягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс банк» (колишня назва АТ «Альфа-банк») судовий збір в сумі - 1921 грн. 00 коп.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 514, 572, 589, 590 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 2-5,12-13, 19, 76-92, 95, 141, 187, 211, 223, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355, ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку», суд, -

в и р і ш и в:

позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс банк» (колишня назва АТ «Альфа-банк») до ОСОБА_1 , третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити повністю.

Звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження 33181375, зареєстрованого 02.08.2011 року), накладеного згідно постанови про накладення арешту від 26.07.2011 року ВДВС Шевченківського РУЮ Бойко О.М. у виконавчому провадженні №27732232.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс банк» (колишня назва АТ «Альфа-банк») судовий збір в сумі - 1921 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: Акціонерного товариства «Сенс банк» (колишня назва АТ «Альфа-банк»), , адреса м.Київ, вул..Велика Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 15.12.2022

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов