Провадження № 2/686/1047/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

Хмел1ьницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Перун А.М.,

представника позивача Косюк С.М.

ві1дповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу № 686/27703/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Виділити відповідачу ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на автомобіль марки «Мерседес Бенц Актрос» державний номер НОМЕР_1 , 1999 року випуску, автомобіль марки «MAN LE 220» державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачем уточнено позовні вимоги. Просила скасувати1 державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 89,7 кв.м., проведену 17.07.2014 року Державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 , виданого 25.07.2014 року Державним реєстратором Голотою Людмилою Олексіївною, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 89,7 кв.м., як на частку у спільному майні подружжя без її реального поділу, залишивши у власності ОСОБА_1 1/2її частки. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя 1/2 частину грошових коштів, отриманих ним від продажу 10.09.2019 року автомобіля марки «MAN LE 220» державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску. Відповідач та його представник підготували письмовий відзив на позов. Під час судового розгляду визнали вимоги частково щодо визнання за позивачем права власності на 1/2частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 89,7 кв.м., як на частку у спільному майні подружжя без її реального поділу, залишивши у власності ОСОБА_1 1/2 її частки. Щодо присудження компенсації за

1/2частину автомобіля заперечили вимоги, оскільки відчуження транспортного засобу відбувалось під час шлюбу, та гроші використані на потреби сім`ї. Договір купівлі-продажу транспортного засобу не визнано недійсним. Сторона позивача заперечила правомірність здійсненого відчуження автомобіля, оскільки згоди позивача не було на вказаний правочин.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Статті 63,70 СК України коментують здійснення подружжям права спільної сумісної власності, та розмір часток у цьому майні. Так,дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У статті 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється співвласником виключно за взаємною згодою.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 71 СК України визначає способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема ч. 4 наведеної статті передбачає можливість присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до ст.ст. 355,369 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин необхідних повноважень.

Розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється(ч.3 ст.372 ЦК).

Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування належного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру прав має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності.

Сторони перебували у шлюбі з 05 грудня 2007 року, який розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.12.2019 року.

Автомобіль марки «MAN LE 220» державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, квартира АДРЕСА_1 є об`єктами сіпільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 , що не заперечено учасниками.

10.09.2019 року відповідач продав автомобіль марки «MAN LE 220» державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску. Відчуження автомобіля здійснено під час шлюбу сторін за письмовим договором, який не визнано у встановленому порядку недійсним. За твердженням представника відповідача, кошти від відчуження витрачені на потреби сім`ї.

Суду не представлено ніяких доказів на підтвердження окремого проживання учасників процесу на дату здійснення відчуження автомобіля та використання коштів від відчуження у інтересах тільки відповідача, що дає підстави прийти до висновку про невмотивованість вимог щодо компенсації1/2 вартості спірного автомобіля відповідачем позивачу.

Визнання відповідачем позовних вимог в частині претензій позивача на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 без її реального поділу, відповідно до ст.82 ЦПК, є такими, що приймаються судом як доведені та підлягають задоволенню.

Обраний спосіб захисту-скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 є не ефективним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з аргументів наведених вище.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку передбаченому ст.ст.141, 142 ЦПК, визначаються виходячи з ціни позову, вартості нерухомого майна 1017600 грн., фактично понесених позивачем витрат.

Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2частку квартири АДРЕСА_1 без її реального поділу, залишивши у власності ОСОБА_1 1/2 її частки.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 4180 грн.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний термін.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Повний текст виготовлено 17 червня 2022 року.

Суддя З.А.Чевилюк