БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-о/356/20/22
Справа № 356/468/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2022 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла вказана вище заява, обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красний Луч Луганської області, де проживав до 2014. У 2014 у зв`язку з війною змушений був тікати з рідного міста та при переїзді втратив свій паспорт разом з ідентифікаційним кодом. З 2014 заявник проживає без реєстрації в м. Березань Київської області. Нещодавно ОСОБА_1 звернувся за отриманням паспорта громадянина України, на що отримав лист від Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якому зазначено про необхідність звернення до суду для встановлення особи та належності до громадянства України. Відтак, просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із зазначеного вище вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), висновки якого щодо застосування норм права суд враховує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Статтею 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство.

Підстави і порядок набуття та припинення громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань щодо громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначені Законом України «Про громадянство України».

Так, згідно з пунктами 1-2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про громадянство України" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: прийняття рішень про встановлення, оформлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами дев`ятою - одинадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства.

Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27.03.2001 № 215/2001, визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Також вказаним Порядком також визначений перелік документів, відповідно до якого визначається належність до громадянства України та органи, уповноважені на розгляд заяв з питань громадянства.

Відповідно до вказаного Порядку, рішення про оформлення набуття громадянства України приймають органи міграційної служби.

З врахуванням наведеного, чинним законодавством України визначена як процедура перевірки належності до громадянства України, так і чіткий перелік державних органів, які мають відповідні повноваження.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми чинного законодавства не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших органів. Водночас, у випадку отримання відмови компетентного органу заявник має право оскаржити її в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник з метою оформлення паспорта громадянина України, посилаючись на обставини втрати свого паспорта, неможливості встановлення його особи в передбаченому законом порядку, а також на письмову відмову Баришівського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, просить встановити належність до громадянства України для видачі паспорту громадянина України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, оскільки законодавством визначено позасудовий порядок встановлення громадянства особи, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186-187, 258-261, 263, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко