241/1741/21
2/241/84/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

(повний текст)

07 лютого 2022 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі: головуючого судді Чудопалової С.В., за участю секретаря Небиліченко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті бабусі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташовано по АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги, тим, що вона є онука померлої, єдиним спадкоємцем за законом відповідно до ст.1266 ЦК України, оскільки її батько , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до відкриття спадщини.Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до довідки Мангушської селищної ради Першотравневого району Донецької області від 22.01.2015 року за №183,дід, позивача, ОСОБА_4 до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним на момент його смерті проживала його дружина ОСОБА_2 , яка відповідно до п.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що спадщину прийняла фактично, оскільки на день смерті спадкодавця на момент відкриття спадщини проживала з ним разом, тобто спадщину після його смерті вона прийняла але не оформила своїх спадкових прав.30.10.2018 року за №253/02-14 до Мангушської державної нотаріальної контори в рамках спадкової справи №5/2015 нотаріусом надіслано запит з проханням видати їй дублікат договору купівлі продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого Першотравневою державною нотаріальною конторою 20.05.1995 року за реєстровим номером №1-1170, власником якого, згідно відомостей Мангушського БТІ, був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.06.12.2018 року за №827/01-16 Мангушська державна нотаріальна контора повідомила, що не має можливості видати дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Першотравневою державною нотаріальною конторою 20.05.1995 року за реєстровим №1-1170, власником якого був ОСОБА_4 , оскільки архівні справи нотаріальної контори щодо вчинення нотаріальних дій за період 1943-2001 років були передані до подальшого зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву м. Донецьк, доступ до якого відсутній у зв`язку з тим, що ця територія є непідконтрольна України. Вважає, що її право порушене, оскільки вона позбавлена можливості позасудовому порядку реалізувати в повному обсязі свої спадкові права, хоча володіє усіма необхідними законними підставами для цього, оскільки за час свого життя спадкодавець не оформив належним чином своє право на нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Тому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташовано по АДРЕСА_1 . 15.11.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 07.12.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 19.01.2022 року ухвалою суду за клопотанням позивача витребувано у Комунального підприємства «Мангушське бюро технічної інвентаризації копію інвентаризаційної та правової справи на домоволодіння (житловий будинок та господарські споруди), розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , який відповідно до договору купівлі-продажу від 1995 року, (зареєстрованого в реєстрі за №І-ІІ70), зареєстровано за ОСОБА_4 ; витребувано у приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Ковальової М.В. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт.Мангуш, Першотравневий район Донецької області. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області 19.11.2014 року, актовий запис № 130, ОСОБА_2 , бабуся позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт.Мангуш Першотравневий район Донецька область(а.с.11,8). Після смерті бабусі позивача, ОСОБА_2 , відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки виконавчого комітету Мангушської селищної ради від 22.01.2015 року №183, ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті проживали за адресою; АДРЕСА_1 .(а.с.16). На день смерті бабусі позивачка була неповнолітня, мала вік 15 років. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції 06.08.2004 року, а/запис № 51, батько позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється сином спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.8,13 ). Отже, син спадкодавця ОСОБА_3 , після смерті своєї матері ОСОБА_2 , був би спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Таким чином, діти вважаються такими, що прийняли спадщину незалежно від того, було подано заяву про прийняття спадщини нотаріусу чи ні. Отже, позивач, яка є онукою ОСОБА_2 , являється спадкоємцем за законом за правом представлення свого померлого батька ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, оскільки на день смерті бабусі була неповнолітня. Відповідно дост. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач ОСОБА_1 звернулася 23.01.2015 року доприватного нотаріусу Першотравневого нотаріального округу Ковальової М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі , ОСОБА_2 . Постановою приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округа Донецької області Ковальовою М.В позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка була спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщину після якого вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до листа приватного нотаріуса Мангушського нотаріального округу Ковальової М.В. від 06.12.2018 року №827/01-16 «Щодо видачі дублікату договору купівлі - продажу», вбачається, що не має можливості видати дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Першотравневою державною нотаріальною конторою 20.05.1995 року за реєстровим №1-1170, власником якого був ОСОБА_4 , оскільки архівні справи нотаріальної контори щодо вчинення нотаріальних дій за період 1943-2001 років були передані до подальшого зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву м. Донецьк, доступ до якого відсутній у зв`язку з тим, що ця територія є непідконтрольна України.(а.с.17). Згідно листа приватного нотаріуса Першотравневого нотаріального округу Ковальової М.В. від 23.01.2015 року №10/02-14 «Щодо заведення спадкової справи №5/2015», на підставі заяви ОСОБА_1 , від 23.01.2015 року, приватним нотаріусом Першотравневого нотаріального округу Донецької області Ковальовою М.В. відкрито спадкову справу за № 5/2015 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабусі ОСОБА_2 , 1951 року народження, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є спадкоємицею після смерті своєї бабусі ОСОБА_2 на підставі ст.1266 ЦК України, оскільки її батько (син померлої) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . До матеріалів справи також додані: витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу: 39430840, дата видачі 23.01.2015 року, за спадковою справою 57021002, спадкодавцем є ОСОБА_2 , (а.с.18-21). Згідно листа Державного комунального підприємства «Першотравневе БТІ» від 26.01.2015 року №5 направленого на адресу приватного нотаріусу Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області Ковальової М.В., зазначено, що згідно відомостей інвентаризаційної справи архіву БТІ право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 20.05.1995 року №1-1170(а.с.22). Згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 14.12.2018 року оціночна вартість будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 складає 51.572 грн. (а.с.245-27). На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію технічного паспортувиготовленого фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 від 06.11.2018р. на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_5 , будикок має загальну площею 61,4 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., допоміжною площею 38,2 кв.м., який складається з групи приміщень: коридору А1-1, коридору літ. А-1, вітальні літ. А-1, житлової кімнати літ. А-1, кладової літ. А-1; санітарного вузлу А1-1, кухні літ. А1-1. (а.с. 30-34), що також підтверджується копією архівної інвентаризаційної справи стосовно об`єкта нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки виконавчого комітету Мангушської селищної ради від 05.11.2018 року №4878 виданої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що по АДРЕСА_1 , закріплено земельну ділянку в розмірі 0,16 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель(а.с.23). З копії Спадкової справи № 5/2015 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_2 вбачається, що єдиною спадкоємицею за законом за правом представлення після смерті бабусі- ОСОБА_2 є позивач . Судом встановлено, що згідно листа КП «Мангушське бюро технічної інвентаризації» від 26.01.2015 року №5 вбачається, що житловтй будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за дідусем позивача ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 20.05.19995 року за №1-1170. Згідно довідки виконавчого комітету Мангушської селищної ради від 22.01.2015 року №183 виданої позивачу, вбачається, що ОСОБА_4 , до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним на момент його смерті проживала його дружина ОСОБА_2 , тому остання, відповідно до п.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що спадщину прийняла фактично, оскільки на день смерті спадкодавця (на момент відкриття спадщини) проживала з ним разом, тобто спадщину після його смерті прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» /в редакції від 01.07.2004 року/ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжуються внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 вказаного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом визнаються державою. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» / в редакції на день розгляду справи/ речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов, зокрема, реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Дослідивши вищевказані докази, суд дійшов висновку, що за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 дідусем позивача ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 20.05.19995 року за №1-1170, у встановленому законодавством порядку, що діяв на момент виникнення речових прав на нерухоме майно, КП «Мангушське бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право приватної власності на домовоління, розташоване за адресою:АДРЕСА_1 , на підставі правовстановлюючого документу - договору купівлі продажу від 20.05.19995 року за №1-1170. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 , вважається такою, що спадщину прийняла фактично, оскільки на день смерті спадкодавця, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (на момент відкриття спадщини) проживала з ним разом, тобто спадщину після його смерті прийняла, але не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, позивач, яка є онукою ОСОБА_2 , являється спадкоємцем за законом за правом представлення свого померлого батька ОСОБА_3 . Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриттяспадщиниіне припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно дост. 392 ЦК України, власник майна може пред`явитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно дост.328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Законом України « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права власності на спадкове майно в судовому порядку. Таким чином, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити. Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинкок літ. А-1; А1-1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення складено 16.02.2022.

Суддя С.В. Чудопалова