Справа № 441/2488/21 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 22-ц/811/2172/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 15000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно усного договору позики, в період з січня по березень 2012 року він домовився з ОСОБА_2 про поставку деталей до агрегатів трактора марки Т-40, а саме: мотор в зборі, вартістю 500 доларів США; корпус та рама плуга двокорпусного, вартістю 1200 грн.; два розпилювачі, вартістю 250 грн.; дозатор рульової колонки, вартістю 500 грн.; міст з балкою в зборі, вартістю 2340 грн.; культиватор, вартістю 1000 грн.; міст, вартістю 500 грн.; бочка, вартістю 350 грн., кабіна, вартістю 1000 грн.; роторна косарка та картоплекопалка, вартістю 2500 грн.; КДУ, вартістю 1500 грн., що сумарно становило 15000 грн.

Грошові кошти в сумі 15000 грн. позивач передав відповідачу, що підтверджується випискою про вартість запчастин, однак, відповідач не виконав умови договору, вказані деталі позивачу не передав і грошові кошти не повернув.

Позивач вважає, що правовідносини, які виникли між ним та відповідачем, підпадають під ознаки договору позики, за яким відповідач зобов`язаний повернути вказану в борговому документі (виписці про вартість запчастин) суму грошових коштів.

Заочним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апелянт зазначає, що факт укладення між ним та відповідачем договору позики, а також отримання відповідачем від нього (апелянта) грошових коштів у сумі 15000 грн. підтверджується написаною відповідачем випискою про вартість запчастин і деталей до трактора Т-40.

Вважає, що наявність у нього вказаної виписки підтверджує факт невиконання відповідачем боргового зобов`язання.

Окрім того, вважає, що факт укладення договору позики підтверджується постановою слідчого СВ Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області від 28.10.2013 року про закриття кримінального провадження №0000096 щодо заволодіння ОСОБА_2 коштами ОСОБА_1 шахрайським способом.

На переконання апелянта, судом першої інстанції не було взято до уваги тієї обставини, що відповідач не надав доказів, які б спростовували борговий документ (виписку про вартість запчастин), та не оспорював факту передачі та отримання вказаної суми грошових коштів.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06.12.2022 року, є дата складення повного судового рішення 15.12.2022 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК).

Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 серпня 2019 року (справа №369/3340/16-ц, провадження №61-7418св18) вказав, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому, факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Враховуючи наведені вище норми закону й те, що документ, який позивач називає випискою про вартість запчастин (а.с.9), по своїй формі і змісту не є розпискою про передачу (отримання) грошових коштів в позику, а відтак, ним не підтверджується факт передачі позивачем та, відповідно, факт отримання відповідачем грошових коштів у позику, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог.

Також необхідно зазначити, що ні постанова слідчого СВ Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області від 28.10.2013 року про закриття кримінального провадження №0000096 за фактом вчинення шахрайських дій щодо ОСОБА_1 , на яку позивач посилався в обґрунтування заявлених вимог, ні надані апеляційному суду копії документів, видані прокуратурою Городоцького району Львівської області щодо скасування постанови слідчого СВ Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження, не є належними доказами, оскільки вони не є документами, які б підтверджували факт передачі позивачем вказаної суми грошових коштів відповідачу в позику.

Таким чином, у колегії суддів немає правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, та немає підстав для висновку про допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 15 грудня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич