Справа № 274/3434/22 Провадження № 2/0274/1180/22 РІШЕННЯ
15.12.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участю секретаря судового засідання Лободи В.Л.,
представника позивача - адвоката Гуменюка О.В.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача - адвоката Геращенко Т.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів,
І. Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за судовим наказом № 274/1845/19, виданим 09.04.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області з 1/3 частини на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу); відкликати судовий наказ №274/1845/19, виданий 09.04.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не бульше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини.
Обгрунтовуючи вимоги вказує, що ОСОБА_1 перебував в шлюбі із ОСОБА_2 , їх шлюб було розірвано відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду від 16.09.2019. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до судового наказу № 274/1845/19, виданого Бердичівським міськрайонним судом від 09.04.2019 року на утримання дітей позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. В свою чергу з моменту розірвання шлюбу ОСОБА_1 продовжував спільно проживати з колишньою дружиною і дітьми та, відповідно, приймав повноцінну участь у вихованні дітей. Однак, колишня дружина змінила місце проживання, забравши молодшу доньку, в цей час як син, ОСОБА_3 , залишився проживати разом зі позивачем і виявляє бажання проживати надалі.
Вказане стало підставою для зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3 .
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.
17.08.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Свої заперечння мотивує тим, що позивач не надав жодного доказу, що він бере участь у вихованні дітей, оскільки цими питаннями займалась відповідач, зокрема систематично відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини, допомагає у навчанні. Повністю несла всі витрати пов`язані зі вступом сина до коледжу, зокрема витрати, пов`язані із харчуванням, купівлею одягу, палива. Також вказує, що дійсної з позивачем син ОСОБА_5 , проживає протягом двох місяців в одному будинку разом із позивачем, однак останній не здійснює догляд та матеріальне забезпечення сина.
У судових засіданнях позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви з підстав, наведених у ній.
Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили за наведених у відзиві підстав. Додатково представник відповідача зазначила, що відповідач була змушена піти зі спільного житла, дійсно син залишився проживати з батьком. При цьому, відповідач здійснює утримання сина, а тому розмір аліментів є великим, зважаючи , що і так займається опікуванням сина.
IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Нормативно-правове регулювання та висновки суду.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони по справі.
Судовим наказом, виданим 09.04.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у справі №274/1845/19 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2019 і до повноліття дітей.
Починаючи з червня 2022 неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почав проживати разом з батьком.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.06.2022, складеного комісією міської служби у справах дітей, встановлено, що подружжя розлучено, проте проживали разом. Декілька днів тому дружина пішла з дому разом з донькою. Син ОСОБА_6 залишився проживати з батьком, підтвердив особисто своє бажання працівникам служби у справах дітей. За результатами обстеження встановлено, що в помешканні чудові умови проживання всіх членів сім`ї. Дитина ОСОБА_6 виявив бажання проживати з батьком у разі окремого проживання батьків.
Згідно характеристики, виданої Бердичівським ліцеєм-інтернатом спортивного профілю Житомирської обласної ради, ОСОБА_3 навчався у вказаному закладі з 1.09.2020.
Зі службової характеристики від 22.06.2022, виданої командиром 2 автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідач працює в Гришковецькій селищній раді, що підтверджується довідкою, виданою Гришковецькою селищною радою від 15.07.2022 за №345.
У судовому засіданні за клопотанням сторін були допитані свідки.
Так, свідок ОСОБА_7 повідомив, що відповідач у справі зверталась до нього, аби той допоміг у вирішенні питання, пов`язаних з організацією навчання сина у Житомирському агроколеджі, а саме забезпечення транспортними послугами до м. Житомира: завезти/привезти її та сина. Батько при цьому участі не брав.
Свідок ОСОБА_8 повідомила, що з червня 2022 син сторін проживає з батьком, а донька живе з матір`ю. Мама займалась вступом сина до агроколеджу, а батько перебував у командировках.
Допитаний неповнолітній свідок ОСОБА_3 (син сторін) повідомив, що навчається на 1 курсі Житомирського агротехнологічного коледжу, проживає разом з батьком з червня 2022 року, батько його виховує та забезпечує усі умови для його проживання. При цьому зазначив, що батьки у рівній мірі беруть участь у його навчанні.
Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України).
Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження.
З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.
Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з червня 2022 неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перестав проживати з матір`ю та живе з батьком, що свідчить про зміну сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З огляду на наведені норми закону, суд, враховуючи рівний та спільний обов`язок кожного з батьків по забезпеченню дітей необхідного матеріального утримання, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання сина обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що добровільний порядок сплати коштів на утримання дитини відповідачем не виключає права стягувача аліментів у будь-який час звернутися з заявою про стягнення аліментів до суду.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач також просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача, з 1/3 на 1/4 частини його доходу.
Зміна сімейного стану батька (платника аліментів) може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.
Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому, слід зазначити, що звертаючись до суду про зміну розміру аліментів, позивач посилається на зміну його сімейного стану як платника аліментів.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так позивачем, надано суду належні та достатні докази, які в своїй сукупності підтверджують зміну його сімейного стану (перебування на утриманні неповнолітньої дитини), і відповідно зміну сімейного стану відповідача в бік зменшення кількості неповнолітніх осіб, що перебувають на її утриманні, а тому суд вважає, що доводи позивача про недоцільність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі підтверджені належними та допустимими доказами, і вважає, що з нього слід стягувати на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.
Доказів щодо зміни матеріального стану відповідача, погіршення її стану здоров`я суду надано не було.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.
Отже, саме з моменту звернення з відповідним позовом до суду, суб`єктивні права позивача щодо його вимоги про стягнення аліментів з відповідача підлягають захисту в судовому порядку.
Щодо вимоги позивача про зменшення розміру аліментів, суд зазначає, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили.
За таких обставин, позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача з 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, на 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина, підлягають задоволенню.
Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.
Щодо вимоги позивача про відкликання судового наказу №274/1845/19, виданого 09.04.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга ст. 77 ЦПК України).
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» відкликання виконавчого листа та його повернення до суду має наслідком закінчення виконавчого провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Отже, у разі набрання законної сили рішенням суду, виконавче провадження за судовим наказом від 09.04.2019, при відсутності заборгованості за цим виконавчим документом, закінчується.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про відкликання судового наказу №274/1845/19, виданого 09.04.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області.
На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 259,263-265,268,272,273,352,354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2019, починаючи з 20.07.2022.
Зменшити розмір аліментів, визначених наказом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 1/3 частини усіх видів його заробітку до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дати набрання зазначеним рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 20.07.2022 до досягнення повноліття дитиною.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складенняповного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2022

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА