ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м.Суми

Справа №583/3616/21

Номер провадження 22-ц/816/363/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2021 року, постановлене у складі судді Ярошенко Т.О., у приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 26 листопада 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) (далі Охтирський МВ ДВС), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (далі ТОВ «ФК «Позика»), ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно з підстав внесення невід`ємних поліпшень за згодою власника та визначення частки у праві власності.

Позов мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_2 є її дочкою. ОСОБА_2 на підставі договору дарування належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі постійно проживала відповідачка. Позивачка разом з чоловіком ОСОБА_4 проживали в квартирі АДРЕСА_2 , поверхом вище. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . До 2020 року позивачка була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , але постійно проживала у квартирі АДРЕСА_3 . У 2020 році квартира АДРЕСА_4 була продана, а позивачка оселилася у квартирі АДРЕСА_3 .

Позивачка вселилася в квартиру АДРЕСА_3 на умовах найму зі згоди власника квартири. Вказана квартира є її єдиним житлом. З моменту дарування квартири АДРЕСА_3 та постійного проживання у квартирі почалися періодичні ремонті роботи, які проводила позивачка. Проводилися ремонті роботи по реконструкції, переплануванню та облаштуванню квартири з внесенням невід`ємних поліпшень, що проводилися виключно ОСОБА_1 . Власник квартири ОСОБА_2 надавала згоду на поліпшення квартири за кошти та вкладення позивачки. У 2020 році проведені значні ремонті роботи та більша частина витрат. Проведення поліпшень у квартирі закінчилися у січні 2021 року, що є остаточним до технічного стану квартири, який існує на даний час. Внаслідок проведення капітального ремонту вартість квартири значно збільшилася.

Вказана квартира є предметом іпотечного договору № 190-0011022/Zфкіп-08 від 27 серпня 2008 року в забезпечення виконання зобов`язань відповідачки за кредитним договором № 190-001002/ФК-08 від 27 серпня 2008 року.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2019 року у справі № 583/2632/18, залишеним без змін ухвалою Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року та постановою Верховного Суду від 08 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 350 000 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

В межах виконавчого провадження Охтирським МВ ДВС за заявою ОСОБА_3 накладено арешт на майно ОСОБА_2 , в т.ч. на спірну квартиру.

Н даний час вживаються заходи по переведенню права власності на квартиру за іншими особами, перед якими відповідачка є боржником. Права ОСОБА_1 не визнаються іншими особами, у зв`язку з чим вона потребує судового захисту щодо визнання права власності на невідокремлюване поліпшення у квартирі, яка на праві власності належить ОСОБА_2 з визначенням частки у даному майні за співвласником.

Висновком екперта (дослідженням) № 120 від 08 жовтня 2021 року по інженерно-технічній (оціночно-будівельній) експертизі, підтверджено факт відповідності складу та об`єму проведених робіт (ремонт, реконструкція, переобладнання, в т.ч. комунікаційних мереж та зміна будівельно-технічних характеристик), зазначених в заяві ОСОБА_1 , наявним поліпшенням у спірній квартирі. Ринкова вартість в цінах на час проведення експертизи, спірної квартири в стані, що був на 27 листопада 2004 року (дату дарування) складає 378 700 грн, а станом на час проведення екпертизи 631 100 грн. Ринкова вартість квартири внаслідок проведених поліпшень збільшилася на 252 400 грн або в 1,7 рази, або на 67%. Виконані ремонтно-будівельні роботи визнані істотними поліпшеннями, частки виконаних невід`ємних поліпшень у загальній вартості квартири складає 40%.

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати ОСОБА_1 співвласником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,9 кв. м, житловою площею 28,2 кв. м з балконом, належної на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 27 листопада 2004 року, з визнанням за ОСОБА_1 права приватної власності на зазначену квартиру у розмірі 40% (40/100) невід`ємних поліпшень за згодою власника квартири, що рівнозачно у грошовому виразі в сумі 252 400 грн;

- визначити частку ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності у вказаній квартирі внаслідок внесення за власний рахунок невід`ємних поліпшень за згодою власника у розмірі 40% (40/100), що рівнозначно у грошовому виразі в сумі 252 400 грн;

- за наслідками перерозподілу часток у квартирі між співвласниками приватної спільної часткової власності визначити частку співвласника ОСОБА_2 у розмірі 60% (60/100 частин) та ОСОБА_1 у розмірі 40% (40/100 частин).

Судові витрати вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Охтирський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 24 листопада 2021 року відмовив у прийнятті визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 .

Охтирський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 24 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне дослідження доказів та відсутність правильної оцінки наданих суду доказів; прийняття за основу доказів, які не відповідають змісту спору або взагалі не стосуються даної судової справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції безпіставно визнав встановленими; необгрунтованість та невідповідність висновків, що викладені у рішенні суду, фактичним обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає про доведеність нею того, що ремонт був зроблений капітальний з переобладнанням квартири та її покращеннями у рази саме за її рахунок.

Крім того, звертає увагу суду на те, що позов був визнаний відповідачкою.

Вказує на те, що суд послався на звіт про незалежну оцінку майна здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 від 10 липня 2017 року, згідно якого ринкова вартість об`єкта оцінки квартири АДРЕСА_5 на дату оцінки визначена в розмірі 413 920 грн. Даний звіт судом не оголошувався.

Позивачка діяла в інтересах та на користь рідної дочки ОСОБА_2 , тому у витратах не обмежувалася з розрахунком на те, що вона буде забезпечена житлом у спірній квартирі та за погодженням з рідною дочкою ОСОБА_2 стане співвласником квартири. Вважає рішення суду не вмотивованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 адвоката Собини П.М., який заперечує проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено обставини істотного збільшення вартості майна внаслідок його поліпшення. Крім того, спірна квартира перебуває під арештом, позов заявлено з надуманих підстав, порушень прав позивачки з вказаних підстав не встановлено, заяву ОСОБА_2 про визнання позову суд не може прийняти до уваги, оскільки за встановлених судом обставин, це суперечить положенням закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю відповідачки (а. с. 18).

Згідно довідки голови правління ОСББ «Гончаренко-180» від 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_6 (а. с. 25).

Відповідачка ОСОБА_7 є власницею квартири, розташованої в АДРЕСА_6 , загальною площею 47,9 кв. м, житловою площею 28,2 кв. м, що підтверджується договором дарування квартири від 27 листопада 2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебєдєвою Л.М. (а. с. 21).

27 серпня 2008 року між ТОВ «Укропромбанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 190-0011022/ФК-08, за яким відповідачка отримала кредит в сумі 186 400 грн зі строком повернення кредиту 25 серпня 2023 року (а. с. 26-31).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачкою укладено іпотечний договір № 190-0011022/Zфкіп-08, відповідно до умов якого предметом іпотеки є спірна квартира (а. с. 32-34).

В подальшому ТОВ «Укрпромбанк» 30 червня 2010 року відступило своє право вимоги за вказаними договорами на користь Дельта банку.

Охтирський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 02 вересня 2010 року, що набрало законної сили, стягнув з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 190-0011022/ФК-08 від 27 серпня 2008 року в сумі 208 267,05 грн.

Верховний Суд постановою від 18 квітня 2018 року ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року скасував.

Заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа (дубліката) таким, що не підлягає виконанню, задовольнив.

Визнав таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа, виданого 06 серпня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 190-0011022/ФК-08 від 27 серпня 2008 року в сумі 208 267,05 грн (а. с. 37-43).

З інформації про державну реєстрацію обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що згідно рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 липня 2018 року № 583/3671/16-к 1-кс/583/787/18, зареєстрованого 07 липня 2020 року накладено арешт (а. с. 48-50).

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказану квартиру приватним нотаріусом Лебедєвою Л.М. 27.08.2008 року накладено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7807681 (а.с.48-50).

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2019 року у справі № 583/2632/18 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначено їй покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 350 000 грн (а. с. 177-191).

Вказаним вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 отримувала від потерпілої грошові кошти у значних сумах в рахунок оплати спірної квартири, з приводу якої вони з потерпілою домовилися укласти договір купівлі-продажу, маючи при цьому значні борги за кредитними договорами, в забезпечення виконання яких вона передала в іпотеку належну їй квартиру, на яку накладено заборону на відчуження та не здійснюючи погашення кредитної заборгованості за рахунок отриманих коштів, що свідчить про відсутність у неї наміру на реальне укладення договору купівлі-продажу квартири, а навпаки, такі її дії були направлені саме на заволодіння грошовими коштами потерпілої.

На підтвердження своїх вимог позивачкою надано чеки, квитанції, накладні на будівельні матеріали за 2020 рік (а. с. 51-71).

Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 10 липня 2017 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_5 станом на дату оцінки, без врахування ПДВ становить 413 920 грн (а. с. 73-74).

Відповідно до висновку експерта № 120, складеного 08 жовтня 2021 року на замовлення позивачки, за результатами проведення оціночно-будівельного дослідження, експертом підтверджено факт відповідності складу та об`єму проведених робіт (ремонт, реконструкція, переобладнання, в т.ч. комунікаційних мереж та зміна будівельно-технічних характеристик), зазначених в заяві, наявним поліпшенням виконаним у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 47,9 кв. м, житловою площею 28,2 кв. м з балконом.

Наведені в заяві на дослідження та підтверджені експертом ремонтно-будівельні роботи є невід`ємними (невіддільними) поліпшеннями.

Ринкова вартість в цінах на час проведення експертизи вказаної квартири, належної ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 27 листопада 2004 року, в стані, що був наявний на 27 листопада 2004 року (дата дарування) складає 378 700 грн.

Ринкова вартість в цінах на час проведення експертизи квартири в стані на час проведення експертизи (сучасний стан 2021 р.) складає 631 100 грн.

Ринкова вартість квартири внаслідок проведених та ідентифікованих експертом поліпшень (з 27 листопада по 2021 рік) збільшилася з 378 700 грн до 631 100 грн (вартість після поліпшень на 2021 рік) на суму 252 400 грн або в 1,7 рази, або на 67%.

Виконані ремонтно-будівельні роботи зазначені в заяві на дослідження та ідентифіковані експертом є істотними поліпшеннями.

Частка виконаних невід`ємних поліпшень у загальній вартості ізольованої квартири на даний час складає 40%, що в правильних дробях дорівнює 40/100.

Вартість невід`ємних поліпшень виконаних в кватирі складає 252 400 грн.

Ідеальна частка може бути виділена за ОСОБА_1 внаслідок здійснення невід`ємних (невіддільних) істотних поліпшень та покращень за згодою власника квартири у праві спільної часткової власності у вказаній квартирі з урахуванням того, що поліпшення у зазначеній квартирі проведені ОСОБА_1 особисто (одноосібно) у відсотковому відношенні 40% (40/100) та грошовій сумі у розмірі 252 400 грн (а. с. 108-133).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Відповідачка ОСОБА_2 є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 47,9 кв. м., житловою площею 28,2 кв. м.

Як на підставу своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона заселилася до спірної квартири на умовах найму, та нею за її кошти в даній квартирі за згодою власника були здійснені невід`ємні істотні поліпшення, що на її думку, є підставою для визнання її співвласником вказаної квартири, визначення її частки у квартирі АДРЕСА_7 та проведення перерозподілу часток у квартирі.

Відповідно до ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення.

Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за найм речі.

Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виконані позивачкою ремонтно-будівельні роботи не мали наслідком створення нової речі, як окремого об`єкта, оскільки призвели лише до поліпшення квартири (зміни її якісних характеристик).

В даному випадку позивачка як наймач спірної квартири, за умови доведення здійснення нею поліпшень, які не можуть бути відокремлені, має право вимагати від власника квартири відшкодування вартості витрат на такі поліпшення.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно з підстав внесення невід`ємних поліпшень за згодою власника та визначення частки у праві власності.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що позов був визнаний відповідачкою, колегія суддів зауважує, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що за встановлених обставин справи визнання ОСОБА_2 позову суперечить положенням закону. Спірна квартира перебуває під арештом, відповідачкою були вчинені незаконні дії стосовно вказаної квартири з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 , вказані обставини встановлені у кримінальному провадженні, а тому суд обґрунтовано відмовив у прийнятті визнання ОСОБА_2 позову.

Щодо посилань позивачки на приписи ст.ст. 357, 392 ЦК України, слід зазначити, що в даному випадку до спірних правовідносин дані норми не підлягають застосуванню, оскільки позивачка не є власником (співвласником) спірної квартири.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відстроченням ОСОБА_1 сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2021 року до ухвалення апеляційним судом рішення у справі та залишенням її апеляційної скарги без задоволення, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3786 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2021 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3786 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 червня 2022 року.

Головуючий - Т. А. Левченко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина