Справа № 216/5982/21
Провадження № 2/216/1139/22
РІШЕННЯ

іменем України

15 червня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,-

встановив:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем укладений договір №11463 від 05.10.2016 на відпуск теплової енергії відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2019. Згідно з п. 3 пп. 1 Договору, об`єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення №18, загальною площею 128,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Свої договорні зобов`язання КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало, а саме: постачання теплоносія протягом всього періоду, передбаченого договором, проводилось, не порушуючи щорічні розпорядження виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про початок та закінчення опального періоду». Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно з приладами обліку або розрахунковим способом, за їх відсутності, що передбачено п. 3 пп. 2 Договору. Відповідач не виконав обов`язок, покладений на нього умовами Договору, не здійснив розрахунок у повному обсязі та в строки, передбачені Договором, у зв`язку з чим, за період з 16.10.2019 по 14.04.2021 утворилась заборгованість в розмірі 18843,00 грн. Позивач здійснив досудове врегулювання спору, шляхом направлення претензії №11463/10112 від 31.05.2021, але оплату боргу відповідачем не здійснено. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за теплову енергію в розмірі 18843,00 грн, суму збитків від інфляції в розмірі 1250,42 грн та 3% річних у розмірі 518,03.

Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідачі, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялись належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подали суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подали до суду відзив на позовну заяву.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення та Правила надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (надалі по тексту Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідача.

Між позивачем та відповідачем укладений договір №11463 від 05.10.2016 на відпуск теплової енергії відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2019.

Згідно з п. 3 пп. 1 Договору, об`єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення №18, загальною площею 128,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої договорні зобов`язання КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало, а саме: постачання теплоносія протягом всього періоду, передбаченого договором, проводилось, не порушуючи щорічні розпорядження виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про початок та закінчення опального періоду».

Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно з приладами обліку або розрахунковим способом, за їх відсутності, що передбачено п. 3 пп. 2 Договору.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідач не виконав обов`язок, покладений на нього умовами Договору, не здійснив розрахунок у повному обсязі та в строки, передбачені Договором, у зв`язку з чим, за період з 16.10.2019 по 14.04.2021 утворилась заборгованість в розмірі 18843,00 грн.

Позивач здійснив досудове врегулювання спору, шляхом направлення претензії №11463/10112 від 31.05.2021, але оплату боргу відповідачем не здійснено.

Отже, суд вважає, що обставини порушення оплати за спожиту теплову енергію є доведеними повністю, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування завданих йому збитків у судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 і ст. 322 ЦК України, власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури №80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005» житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п.18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005«Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим».

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачу нараховані інфляційні збитки за період з січня 2020 року по лютий 2021 року в сумі 1250,42 грн та 3% річних за період з 21.12.2019 по 03.09.2021 у розмірі 518,03 грн.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відповідача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у сумі 18843,00 грн, 3% річних в розмірі 1250,42 грн та інфляційні втрати в розмірі 518,03 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 11, 15, 16, 257, 264, 268, 319, 322, 509, 525, 526, 527, 610, 614 ЦК України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263, 265, 268, 274, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.19, 24 Закону України «Про теплопостачання», п.18 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», суд

ухвалив:

Позовну заяву комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу за послугу з постачання теплової енергіїв розмірі 18843,00 грн (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок три гривні), інфляційні збитки за період з січня 2020 року по лютий 2021 року в сумі 1250,42 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень сорок дві копійки) та 3% річних за період з 21.12.2019 по 03.09.2021 у розмірі 518,03 грн (п`ятсот вісімнадцять гривень три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», місцезнаходження: 50099, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, буд. 9, р/р НОМЕР_1 АТ "Ощадбанк", ;

- відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.О.Кузнецов