Провадження № 2/127/5524/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Чорнобров О.Л.,

за участю: представника відповідача Кузьменкова М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свій позов мотивувала тим, що 18.08.2021 о 19 год. 50 хв. по вул. Привокзальна, 3Д, м. Вінниця водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford Transit, р/н НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших людей, допустив зіткнення з автомобілем Ford Transit, р/н НОМЕР_2 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2021 визнано винним ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У вищевказаній постанові ОСОБА_1 є потерпілою. 06.09.2021 позивач отримала висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 02.09.2021 №ЕД-19/102-21/12326-АВ. Згідно з висновком експертного дослідження: досліджуваний автомобіль мав виявлені при огляд пошкодження, для усунення яких потрібний відновлювальний ремонт приведений в ремонтній калькуляції №ЕД-19/102-21/12312-АВ станом на 26.08.2021. Так, було вказано, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Ford Transit, р/н НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, станом на 26.08.2021 становила 35572,37 грн. ОСОБА_1 зверталась із заявою до ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування завданої матеріальної шкоди у результаті ДТП, однак, відповідач спираючись на аварійний сертифікат №52-D/93/3 від 21.08.2021, зменшив вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit, д.р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу без ПДВ на запасні частини та матеріали, що у результаті склало 20850,67 грн. Крім того, позивачка вказала, що у зв`язку із пошкодженням автомобіля зменшився її дохід, оскільки даним автомобілем позивачка здійснювала перевезення продукції, яку в подальшому реалізовувала, має постійні стреси через неможливість виконувати свою роботу, прострочення доставки товару спричиняє важкі моральні страждання. З огляду на викладені обставини позивачка просить стягнути з відповідача ТОВ «СК «Гардіан» 14721,70 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 50000,00 грн у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження із викликом осіб.

Відповідач скористався своїм правом та подав засобами поштового зв`язку відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 14.02.2022 року (вх. № 11753), згідно якого 18.08.2021 року о 19:50, по вул. Привокзальна, ЗД м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Ford Transit», д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2021р. у справі №127/22617/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Transit», д.н.з НОМЕР_1 застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН» за полісом АР/005152406. Вищезазначеним полісом встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 130000,00 грн, франшиза 2600,00 грн. На виконання п. 34.4. ст. 34 Закону №1961, аварійним комісаром ОСОБА_3 було складено аварійний сертифікат №52-D/93/3 від 21.08.2021 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Відповідно до Аварійного сертифікату №52- D /93/3 від 21.08.2021 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного аварійним комісаром ОСОБА_3 ринкова вартість досліджуваного КТЗ складає 185968,20 грн; вартість відновлювального ремонту без вирахування зносу з ПДВ - 37541,64 грн.; коефіцієнт фізичного зносу КТЗ - 0,7; вартість відновлювального ремонту за вирахуванням зносу з ПДВ - 22 624,64 грн.; вартість відновлювального ремонту за вирахуванням зносу без ПДВ - 20 850,67 грн. Посилаючись на ст. ст. 12, 29 Закону № 1961 вважає, що ТДВ «СК «ГАРДІАН» виконало в повному обсязі зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, регламентованих ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не порушувало прав позивача. Крім того зазначив, що відшкодування моральної шкоди Страховиком можливо лише у випадку коли внаслідок ДТП було заподіяну шкоду життю та здоров`ю потерпілому. В даному випадку, було заподіяно шкоду виключно майну потерпілого винними діями іншого учасника ДТП ( ОСОБА_2 ) та саме до нього позивач може пред`явити вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Окрім того, вказав на завищений розмір витрат на правничу допомогу зазначивши, що дана справа є незначної складності та наявність сталої та узгодженої практики щодо категорії таких спорів. Просив відмовити в задоволенні позову.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Красіловський В.О., який діє на підставі ордера серія ВН №196811 від 07.12.2021року, у судове засідання не з`явилися, натомість представник позивача - адвокат Красіловський В.О. 17 червня 2022 року через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Окрім того, 17 червня 2022 року представник позивача подав заяву в якій просив клопотання про призначення експертизи залишити без розгляду, яке ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (без винесення окремого процесуального документа) від 17 червня 2022 року було задоволено.

Представник відповідача Кузьменков М.М., який діє на підставі довіреності №672 від 04.02.2022, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.08.2021 року о 19 год. 50 хв. по вул. Привокзальна, 3Д м. Вінниця водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford Transit, р/н НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших людей, допустив зіткнення з автомобілем Ford Transit, р/н НОМЕР_2 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2021 року визнано винним ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 18.09.2021 (а.с. 8).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Transit», д.н.з НОМЕР_1 застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН» за полісом АР005152406. Вищезазначеним полісом встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 130000,00 грн, франшиза 2600,00 грн (а.с.64).

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 19 серпня 2021 року звернулась до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» із заявою про здійснення страхового відшкодування, та відповідно до заяви, зазначила реквізити банку та номер рахунку щодо здійснення страхового відшкодування (а.с. 65).

21 серпня 2021 року на замовлення ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» складено аварійний сертифікат №52-D/93/3 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого ринкова вартість становить 185968,20 грн, вартість відновлювального ремонту 37541,64 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 22 624,64 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 20850,67 грн (а.с. 66-84).

Розрахунок страхового відшкодування страховиком було здійснено з урахуванням аварійного сертифікату, за яким сума страхового відшкодування склала 18250,67 грн.

Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/102-21/12326-АВ від 02.09.2021 проведеного судовим експертом Парфенюком П.М. сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження від 24.03.2020 станом на момент проведення огляду, а саме 26.08.2021 становить 35572,37 грн. Вартість відновлювального ремонту 57 308,20 грн з урахуванням ПДВ на матеріали та складові частини (а.с. 9-23).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 ЗУ «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом позову є вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі: 14721,70 гривень, відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 28 Закону № 1961-VI шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п.9.1ст. 9 Закону № 1961-ІV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Порядок страхового відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність власника якої була застрахована, регулюється ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у справі №785/18006/15-ц від 04.07.2018 р., відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 ЗУ «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Таким чином, судом встановлено, що згідно полісу АР/005152406 сума страхового відшкодування на одного потерпілого заподіяна майну становить 130000,00 гривень, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260000,00 гривень.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Аварійний комісар ФОП ОСОБА_3 не дотримався наведених ним же нормативно-правових актів при складані наведеного вище аварійного сертифікату.

Відповідно до п. 1.3 "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ.

Згідно з п.5.1. «Методики» початковий етап дослідження - технічний огляд КТЗ оцінювачем, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Проводити дослідження без технічного огляду оцінювач має право лише у вказаних випадках, а саме тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

З огляду на наведене вище законодавство вбачається, що експерт або оцінювач, а також аварійний комісар зобов`язаний особисто оглянути об`єкт оцінки в даній конкретній ситуації.

Аварійний комісар ФОП ОСОБА_3 в порушення Методики, Національного стандарту №1 та ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» здійснив дослідження на основі наданих матеріалів замовником, без особистого огляду об`єкту оцінки, а отже аварійний сертифікат є недопустимим доказом.

Щодо висновку експертного дослідження № ЕД-19/102-21/12326-АВ від 02.09.2021року, суд зазначає, що даний висновок складений у відповідності до ст. 106 ЦПК України та даний висновок був проведений з особистим оглядом транспортного засобу, що в розумінні ст. ст. 76-78 ЦПК України, є належним та допустимим доказом, а відтак судом приймається до уваги висновки та розрахунки викладені саме в даному висновку.

У висновку зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля становить 35572,37 грн, а тому з урахуванням виплачених позивачу коштів в розмірі 18250,67 грн та з урахуванням франшизи 2600,00 грн, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14721,70 грн є доведеними та підлягають задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач ОСОБА_1 загальну суму завданої моральної шкоди оцінює в сумі 50000,00 грн, при цьому обґрунтовує її тим, що внаслідок пошкодження її транспортного засобу зі свого боку вона вчинила всі необхідні дії для врегулювання страхового випадку та здійснення страхової виплати, чого відповідачем не було здійснено. Затягування відповідачем процесу виплати їй страхового відшкодування на ремонт транспортного засобу, порушення ним своїх зобов`язань за договором страхування, забрало значну частину її часу, спричинило їй душевні хвилювання та дискомфорт. Також позивач вимушена була вживати заходів щодо відновлення пошкодженого майна - ремонту свого автомобіля, оскільки його пошкодження суттєво відобразилося на її звичайному ритмі життя, змінило її звички, порушило її спокій та створило численні перешкоди та додаткові витрати.

Разом з тим, позивач не в повній мірі обґрунтувала зазначену оцінку моральної шкоди саме в розмірі 50000,00 грн, так як не надала відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнала, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди підлягає стягненню сума в розмірі 5000,00 грн.

Саме така сума, на думку суду, є співмірною з понесеними моральними стражданнями власника транспортного засобу.

Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються в разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем заявлено про врахування судових витрат понесених ним (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами.

На підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано розрахунок понесених судових витрат, копію договору про надання правової допомоги від 19.10.2021, ордер на надання правової допомоги серії ВН №196811 від 07.12.2021.

Відповідач вказував на необґрунтованість та неспівмірність вказаних витрат з предметом спору.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам суд враховує, що відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положення частин першої та другої ст. 137 ЦПК України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7, яким передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 ст.1).

Видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (стаття 19).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару(фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява N 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України"(Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява N 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Доказами в цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

За правилами оцінки доказів, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як слідує зі змісту договору про надання правової допомоги від 19.10.2021 сторони домовилися, що вартість правової допомоги, наданої адвокатом в рамках даного договору встановлюється в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до попереднього розрахунку понесених судових витрат, доданого до позовної заяви, розмір судових витрат становить 10000,00 грн за правничу допомогу, що складається з: вивчення документів, наданих для написання позовної заяви; написання позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви; надання усних консультацій клієнту; представництво інтересів у суді першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем правової допомоги адвоката.

Зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволено частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. У свою чергу, зважаючи на надання відповідачем письмових заперечень щодо витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги, що дана справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому враховуючи посилання відповідача на неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу із заявленими позовними вимогами, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1816,00 грн за дві позовних вимоги заявлених до ТОВ «СК «Гардіан». Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому з ТОВ «СК «Гардіан» на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 998,80 грн.

Керуючись, ст. ст. 22, 23, 611, 979, 988, 990, 992, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючи ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 14721,70 грн (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять одна гривня сімдесят копійок) у відшкодування матеріальної шкоди та 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 998,80 грн (дев`ятсот дев`яносто вісім гривень вісімдесят копійок) судового збору, а також 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень) витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», , місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 96, м. Київ, Київська область.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 червня 2022 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна