Справа № 285/6996/22
провадження № 2-н/0285/358/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в особі судді Сташків Т.Г., розглянувши заяву неповнолітньої ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її утримання,

встановив :

21.12.2022 року до суду надійшла заява неповнолітньої ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь та користь аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття.

Розглянувши дану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, встановлена необхідність відмовити у видачі судового наказу за наступних підстав.

Так, ч. 1 статті 160 ЦПК України, визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, за п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Оскільки вимога неповнолітньої заявниці потребує залучення заінтересованих осіб (законного представника чи органу опіки та піклування), що є перешкодою розгляду справи в порядку наказного провадження, тому слід відмовити у видачі такого судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Роз"яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків або в позовному порядку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 163, 164, 165, 166, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою неповнолітньої ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Роз"яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків або в позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складення та підписання повної ухвали 26.12.2022 року.

Суддя Т.Г.Сташків