У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю "МЕЙНСТРИМ МЕДІА" про визнання недійсним правочину, визнання недійсним рішень загальних зборів членів товариства, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю "МЕЙНСТРИМ МЕДІА" про визнання недійсним правочину, визнання недійсним рішень загальних зборів членів товариства.

Ухвалою судді від 17 червня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про закриття провадження виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Звертаючись до суду, позивач просить:

-визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЙНСТРИМ МЕДІА» № 1 від 15.12.2016 року.

-визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЙНСТРИМ МЕДІА», оформлене протоколом № 06 від 16.12.2016 року.

Судом встановлено, що предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» при визначенні підвідомчості справ цієї категорії судам слід враховувати, що з огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п`ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про акціонерні товариства", статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України "Про фермерське господарство", статей 6, 8, 19 та 21 Закону України "Про кооперацію" корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Пунктом 1.2. вказаної постанови визначено, що за змістом положень пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, статті 167 ГК України, статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" сторонами у корпоративному спорі є:

-юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув;

-учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи,а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 1.10. вказаної постанови, з метою запобігання порушенню конституційних прав особи на судовий захист та усунення спорів щодо юрисдикції судам слід враховувати, що у разі коли в ухвалі про закриття провадження у справі місцевим загальним судом визначено господарську юрисдикцію спору як такого, що виник з корпоративних правовідносин, така справа підлягає розгляду господарським судом.

У пункті 2.2. вищевказаної постанови зазначено, що законом не передбачено права учасника (засновника, акціонера, члена) юридичної особи звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів цієї особи поза відносинами представництва. Водночас згідно з положеннями статті 16 ЦК України, пункту 4 частини першої статті 12 та статті 167 ГК України незалежно від суб`єктного складу, якщо учасник (засновник, акціонер, член) юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то він має право подати відповідний позов. Такий спір підвідомчий господарським судам і підлягає вирішенню у загальному порядку.

Суд приймає до уваги правові позиції Великої Палати Верховного Суду щодо підсудності окремих видів корпоративних спорів, а саме:

-спір, який виник з корпоративних відносин між учасниками приватного підприємства щодо розірвання укладеного між ними договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі цього підприємства, є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №911/3494/16);

-спір між обслуговуючим кооперативом і ОСББ є підвідомчим господарському суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 р. у справі №904/2796/17);

-спір за позовом спадкоємця акціонера про стягнення дивідендів за своєю правовою природою корпоративним, адже стосується діяльності акціонерного товариства, стороною якого є акціонер цього товариства, тобто виник із корпоративних відносин і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 р. у справі №910/18015/17).

Суд також приймає до уваги правові позиції Верховного Суду щодо безумовних підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону, серед яких:

-прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (ст. 59, 60 Закону України «Про господарські товариства», ст.. 41, 42 Закону України «Про акціонерні товариства», ст. 15 Закону України «Про кооперацію»);

-прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (ч. 6 ст. 42 Закону України «Про акціонерні товариства»);

-прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди всіх присутніх на загальних зборах (ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства»);

-відсутність протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю (ч. 6 ст. 60 3акону України «Про господарські товариства»);

-відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (ст. 46 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Зазначені підстави викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2016 у справі №916/474/18, від 27.03.2019 у справі № 915/394/18, від 02.05.2018 у справі № 918/373/17.

За змістом ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Таким чином, відносини між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариством з додатковою відповідальністю "МЕЙНСТРИМ МЕДІА" є корпоративними відносинами, що включає права особи, частка якої визначається у майні кооперативу.

Враховуючи судову практику щодо визначення корпоративних відносин, п. 3 ч. 1. Ст.. 20 ГПК України, даний спір відноситься до таких, що виникають з корпоративних спорів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки правовідносини, за захистом яких звернулась до суду позивач, виникли з корпоративних правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 255, 256 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю "МЕЙНСТРИМ МЕДІА" про визнання недійсним правочину, визнання недійсним рішень загальних зборів членів товариства - закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення із відповідною заявою до Господарського суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Усатова І.А.