Провадження № 2/559/153/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до ОСОБА_1 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 70766, 44 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 травня 2017 року, о 18.00 год., на автодорозі Рівне Здолбунів Мізоч, на 0 км. + 400 м., що в межах смт. Квасилів, ОСОБА_1 (далі відповідач), керуючи автомобілем ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, не переконавшись в тому, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем AUDI А4, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб AUDI А4, д.р.н. НОМЕР_2 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», згідно поліса № АЕ/9645224. Факт вчинення ОСОБА_1 ДТП підтверджується постановами Рівненського міського суду Рівненської області у справах №569/10589/17 від 04 09.2017 та 569/10232/17 від 04.09.2017. Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП закрито з нереабілітуючих підстав за закінченням строків, передбачених законом для накладання адміністративного стягнення, але не через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, що не доводить відсутні вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, але виключає проведення провадження в адміністративній справі. Окрім того, факт вчинення ОСОБА_1 ДТП в стані алкогольного сп`яніння підтверджується постановою про закриття кримінального провадження 29.05.2017.

Згідно Рішення Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/1568/18 від 27.12.2018 стягнуто з ПрАТ «СК» ПРОВІДНА» за пошкоджений транспортний засіб AUDI А4, д.р.н. НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 70 766,44 грн., які були сплачені, що підтверджується платіжним дорученням №01890 від 20.05.2019.

У зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то ПрАТ «СК «Провідна» має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_1 на суму 70 766,44 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору з претензією про відшкодування збитків. Так як відповідач проігнорував дані звернення, змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем був поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує того, що 3 травня 2017 року о 18:00 год. на автодорозі Рівне Здолбунів Мізоч на 0.км.+400 м., що в межах смт.Квасилів під моїм керуванням автомобілем ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_1 було здійснено зіткнення з автомобілем AUDI А4, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль AUDI А4, д.р.н. НОМЕР_2 .

18 липня 2017 року ОСОБА_2 подав до Рівненського міського суду позов до нього, ОСОБА_1 та власника автомобіля ОСОБА_6 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди. Справа №569/11240/17. 16 березня 2018 року провадження у цій справі закрите судом за заявами позивачів про відмову від позовних вимог і закриття провадження у справі. Підставою цього стало те, що 2 березня 2018 року ним було повністю відшкодовано шкода по даному ДТП для ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 в сумі 1500 доларів США, про що свідчить написана власноручно і надана йому розписка. Виходячи з офіційного курсу гривні 26,655 за 1 долар США станом на 02.03.2018 розмір добровільного відшкодування становить 39 982,50 грн. У розписці зазначено, що ним отримані кошти в якості компенсації відшкодування ним заподіяної шкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за наслідками ДТП 03.05.2017 року в смт.Квасилів з вини ОСОБА_1 . Матеріальних і моральних претензій не мають. Від позовних вимог відмовляються.

Про те, що після вказаної судової справи та відшкодування шкоди ОСОБА_2 ще раз звернувся до суду з позовом вже до ПрАТ «СК «Провідна» у 2018 році йому не було відомо, його не залучали до участі у цій справі, так само як і власника застрахованого автомобіля ОСОБА_6 . Жодного разу представники страхової компанії з ним не зв`язувалися, не повідомляли про існування позову ОСОБА_2 до них, не надсилали ніяких претензій чи вимог. Таким чином вважає, що ним були повністю відшкодовані завдані збитки даним ДТП, а здійснена виплата страхової компанії, без попереднього узгодження з ним і з`ясування чи виплатив він шкоду потерпілим, чи є у них претензії до нього, є її особистим рішенням і ризиком у даному випадку. Відповідно до вимог чинного законодавства він не повинен нести відповідальність двічі за одне і те ж вчинене ДТП. Вважає, що потерпілий умисно не повідомив страховика про те, що вже звертався до суду із подібним позовом до нього. Просить відмовити у задоволені позову за безпідставністю.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27.01.2022 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Представник позивача належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Лопухович А.О., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без її участі та участі відповідача. У задоволенні позову просить відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, хоча про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає за належне розглянути справу по суті позовних вимог, враховуючи, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як свідчать матеріали справи, 03.08.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_6 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АЕ/9645224, забезпечений транспорт ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_1 (а.с. 4).

Як зазначено у постановах Рівненського міського суду Рівненської області від 04.09.2017 (справа №569/10232/17 та №569/10589/17), 03 травня 2017 року, о 18.00 год., на автодорозі Рівне-Здолбунів-Мізоч, на 0 км. + 400 м., що в межах смт. Квасилів, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 31029, д.р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, не переконавшись в тому, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем AUDI А4, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля AUDI А4, д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Провадження по справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП закрито за закінченням строків, передбачених законом для накладання адміністративного стягнення (а.с. 6, 7).

Постановою слідчого Рівненського відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області Дулевича А.І. від 29.05.2017, закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000725 від 03.05.2017 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст.286 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до ухвали Рівненського міського суду від 16 березня 2018 року (справа №569/11240/17), провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, закрите судом за заявами позивачів про відмову від позовних вимог і закриття провадження у справі (а.с. 73, 74).

Як свідчить розписка від 2 березня 2018 року, написана власноручно ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було повністю відшкодовано шкоду по ввищевказаному ДТП для ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 в сумі 1500 доларів США. У розписці зазначено, що ним отримані кошти в якості компенсації відшкодування ним заподіяної шкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за наслідками ДТП 03.05.2017 року в смт.Квасилів з вини ОСОБА_1 . Матеріальних і моральних претензій не мають. Від позовних вимог відмовляються (а.с. 51).

Згідно Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27.12.2018 (справа №569/1568/18) стягнуто з ПрАТ «СК» ПРОВІДНА» за пошкоджений транспортний засіб AUDI А4, д.р.н. НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 70 766,44 грн., які були сплачені, що підтверджується платіжним дорученням №01890 від 20.05.2019 (а.с. 9-10, 11).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду погодилася з доводами відповідача, який заперечував проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілій страхового відшкодування, оскільки вважав, що саме на страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Якщо розмір страхового відшкодування визначений без проведення експертизи за згодою страховика та потерпілого, і такий розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, то при вирішені спору, за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню:

- загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи;

- розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV;

- чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV.

В даному випадку ОСОБА_1 , як винуватцем ДТП, яка мала місце 03 травня 2017 року, о 18.00 год., на автодорозі Рівне-Здолбунів-Мізоч, на 0 км. + 400 м., що в межах смт. Квасилів Рівненського району, була повністю відшкодована шкода потерпілим ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 1500 доларів США, про що свідчить написана власноручно ОСОБА_3 розписка від 2 березня 2018 року. У розписці зазначено, що ним отримані кошти в якості компенсації відшкодування заподіяної шкоди за наслідками ДТП 03.05.2017 року в смт.Квасилів з вини ОСОБА_1 . Матеріальних і моральних претензій не мають.

Ухвалою Рівненського міського суду від 16 березня 2018 року (справа №569/11240/17), провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, закрите судом за заявами позивачів про відмову від позовних вимог і закриття провадження у справі.

Проте, після відшкодування ОСОБА_1 шкоди, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Провідна». Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/1568/18 від 27.12.2018 стягнуто з ПрАТ «СК» ПРОВІДНА» за пошкоджений транспортний засіб AUDI А4, д.р.н. НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 70 766,44 грн.

ОСОБА_1 , як і власника застрахованого автомобіля ОСОБА_6 , до участі у цій справі залучено не було. Як зазначає відповідач, жодного разу представники страхової компанії з ним не зв`язувалися, не повідомляли про існування позову ОСОБА_2 до них, не надсилали ніяких претензій чи вимог, хоча мали таку можливість.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем було повністю відшкодовано завдані дорожньо-транспортною пригодою збитки, а здійснена виплата страхової компанії в межах ліміту, без попереднього з`ясування чи виплачена шкода потерпілим, чи є у них претензії до відповідача, є її особистим рішенням і ризиком у даному випадку.

Тому з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" та відмову у задоволенні позову до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до ОСОБА_1 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.06.2022.

Суддя: Р.В. Ралець