ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 682/2155/17

Провадження № 22-ц/4820/1888/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: заявника, представника третьої особи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/2155/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2022 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) незаконною та зобов`язання вчинити дії, третя особа: ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідача, пояснення заявника, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) незаконною, зобов`язати державного виконавця Славутського відділі ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) донарахувати боржнику ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів з доходу за надання майна в лізинг за 2019 року в сумі 18079 грн. 27 коп.

Скаргу мотивовано тим, що в Славутському відділі ДВС на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 682/2155/17, виданий Славутським міськрайонним судом 09.01.2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з 09.08.2017 року та на період навчання доньки, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Скаржник зазначає, що під час судового розгляду цивільної справи за ухвалою суду від 29.03.2021 року було виявлено дохід боржника, а саме : згідно відомостей з інформаційного фонду ДРФО ДПС України про суми нарахованих та виплачених доходів, за третій квартал 2019 року, дохід ОСОБА_2 за надання майна у лізинг склав 90396,36 грн.

01.12.2021 року державним виконавцем донараховано заборгованість зі сплати аліментів з доходу за надання майна в лізинг за четвертий квартал 2019 рік в сумі 13140,23 грн. Всьогосплачено 15856,94 грн.

28.09.2022року скаржник звернулася в Славутський відділ державної виконавчої служби із заявою про донарахування і стягнення з ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів з доходу за третій квартал 2019 року за надання майна у лізинг в сумі 18079,27 грн.

14.10.2022 року державний виконавець відмовив ОСОБА_1 в донарахуванні й стягненні з ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів з доходу за надання майна у лізинг в сумі 18079,27 грн.

За таких обставин скаржник змушена була звернутися до суду із вказаною скаргою.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2022 року в задоволенні скарги було відмовлено.

ОСОБА_1 не погодилася із вказаною ухвалою, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нову якою задоволити її скаргу.

Апелянтка зазначає, що посилання суду на постанову державного виконавця від 03.09.2019 року про закриття виконавчого провадження є помилковим і безпідставним, оскільки дійсно провадження було закрито на підставі її заяви про повернення виконавчого листа без виконання. Однак вказує, що підставою для подання цієї заяви було не відсутність заборгованості боржника, а те, що фінансовий звітний рік не був завершений. Звіт про отримані доходи ОСОБА_2 на той час не подавав, отже доходи отримані від здачі майна в лізинг боржник на той час приховав від виконавця. Вказаний дохід був виявлений лише 29 березня 2021р. під час розгляду цивільної справи.

Також вважає безпідставним посилання суду на ухвалу Верховного Суду від 15.09.2022р. по справі №682/2115/17 (провадження 61-8347 ск22), оскільки вказана ухвала винесена по скарзі про оскарження бездіяльності державного виконавця відносно донарахування заборгованості зі сплати аліментів за 4 квартал 2019 року.

На теперішній час донька ОСОБА_3 продовжує навчання у Вроцлавському університеті (Польща), термін навчання 2 року, до 30.09.2024р. та потребує матеріального забезпечення.

У відзиві на апеляційну скаргу Славутський відділ ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вказує, що виконання виконавчого листа №682/2155/17 від 09.01.2018р. було відкрито виконавче провадження. Згідно відомостей з інформаційного фонду ДРФО ДПС України про суми виплачених доходів за 2019 рік 4 кварталі боржник ОСОБА_2 отримав дохід від надання майна в лізинг в сумі 13583,59 грн. Тому державним виконавцем 06.04.2021р. нараховано заборгованість по аліментах в сумі 2716,71 грн., яка була сплачена ОСОБА_2 29.11.2021р. було донараховано заборгованість в сумі 13140,23 грн.

При цьому, вказував, що виконавче провадження №55488834 з виконання виконавчого листа № 682/2155/17 від 09 січня 2918р., виданого Славутським міськрайнним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_4 , в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09.08.2017р. на період її навчання. Але не більше, як до досягнення нею 23 років - 03.09.2019р. було завершено на підставі заяви стягувачки. Заборгованість по аліментах станом на 03.09.2019р. була відсутня. Стягувачка ОСОБА_1 постанову про завершення виконавчого провадження не оскаржувала. Тому у державного виконавця були відсутні підстави для донарахування заборгованості.

Станом на 20.12.2022р. заборгованість по аліментах відсутня. Тому просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , оскільки державним виконавцем було вжито всіх заходів для забезпечення виконання рішення суду.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 09.01.2018 року Славутським районним судом видано виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з 09.08.2017 року та на період навчання доньки, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Даний виконавчий лист був звернутий стягувачем ОСОБА_1 до примусового виконання до Славутського відділу ДВС та державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 55488834.

Постановою державного виконавця від 03.09.2019 виконавче провадження № 55488834 з примусового виконання виконавчого листа № 682/2155/17 завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із надходженням заяви стягувача ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу без подальшого примусового виконання. В постанові є відмітка про відсутність заборгованості.

22.01.2020 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 61028304 з примусового виконання, зазначеного вище, виконавчого листа № 682/2155/17 від 09.01.2018 за заявою ОСОБА_1 , яка повторно звернулась до виконавчої служби із виконавчим листом № 682/2155/17.

Відповідно до відомостей з інформаційного фонду ДРФО ДПС України про суми виплачених доходів за 3 квартал 2019 року ОСОБА_2 отримав дохід від надання майна в лізинг в сумі 90396,36 грн. нараховано, виплачено 88959,05, з яких утримано податки в сумі 19044,63, за 4 квартал 2019 року ОСОБА_2 отримав дохід від надання майна в лізинг в сумі 79284 372 грн. (загальна сума 92868,31 грн., з них утримано податку 13583,59 грн.).

Державним виконавцем 06.04.2021 року нараховано заборгованість по аліментах із даного доходу за 4 квартал 2019 року в сумі 2716,71 грн. 29.11.2021 державним виконавцем донараховано заборгованість по аліментах за цей період в сумі 13140,23 грн.

Вищевказані обставини підтверджується матеріалами справи.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У відповідності до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.2016 р "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 1 цього Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Вказаний Перелік, затверджений постановою Кабінету Міністрів України, як підзаконний нормативно-правовий акт, не містить протиріч із СК України, який регулює питання утримання дитини батьками, у тому числі сплату аліментів.

На підставі вказаних правових норм суд приходить до висновку, що доходи ОСОБА_2 від надання майна в лізинг є тими доходами, з яких проводяться утримання аліментів.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того. що виконавче провадження №55488834 за виконавчим листом № 682/2155/17 було завершено, державний виконавець не може вчиняти будь-яких дій з примусового виконання виконавчого листа після завершення виконавчого провадження, оскільки станом на 03.09.2019 у ОСОБА_2 була відсутня заборгованість зі сплати аліментів за попередні періоди (зокрема, за три квартали 2019 року), із чим погодилась ОСОБА_1 , у новому виконавчому провадженні стягнення з ОСОБА_2 було фактично розпочато з четвертого кварталу 2019 року, а тому скарга стягувача є безпідставною.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Третій квартал кожного року закінчується в останній день місяця вересня, тобто 30 вересня.

Виконавче провадження № 55488834 за виконавчим листом № 682/2155/17 було завершено 03.09.2019 року, а тому в даному випадку висновки суду першої інстанції про відсутність заборгованості зі сплати аліментів за третій квартал є передчасними, оскільки дохід ОСОБА_2 за третій квартал 2019 року, з якого підлягають стягненню аліменти, як і сам розмір аліментів, необхідно визначати саме на останній день третього кварталу, якщо період доходу з врахуванням виду цього доходу визначається поквартально.

Так як на 30 вересня 2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа не здійснювалось, то відповідно до норм ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 195 СК України з доходу ОСОБА_2 за третій квартал 2019 року слід стягувати аліменти на користь стягувача.

При цьому про обґрунтованість даного висновку свідчать і дії державного виконавця, який 29.11.2021 донарахував заборгованість по аліментах в сумі 13140,23 грн. з доходу боржника за 4 квартал 2019 року, коли також не здійснювалось виконавче провадження зі стягнення аліментів.

Колегія суддів відхиляє посилання суду першої інстанції ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2022 у справі № 6822155/17 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, оскільки предметом скарги як видно з даного судового рішення було донарахування заборгованості з доходів ОСОБА_2 за 4 квартал 20189 року, а в даній справі - за третій квартал 2019 року.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, дав неправильну оцінку обставинам справи, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення процесуального права з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги.

При цьому колегія суддів вважає, що в даному випадку суд не може вказувати та визначати конкретний розмір заборгованість по аліментам, як підлягає стягненню з боржника, так як це є виключною компетенцією державного виконавця і лише в разі наявності спору щодо розміру заборгованості суд може визначати такий розмір.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2022 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) донарахувати боржнику ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів з доходу за надання майна в лізинг за третій квартал 2019 року.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2022 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова