Дата документу 29.11.2022
Провадження № 2/334/23/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Півень М.С.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кацюби М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.03.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (надалі Позивач) та ОСОБА_2 (надалі Відповідач) був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 310-08Ж032-НКЛ (надалі Договір кредиту). Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - траншами, зі сплатою 12,5 % річних та комісій, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 455 000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 27.03.2031 р. Надання траншів кредиту здійснюватиметься в наступному порядку: 27.03.2008 року в сумі 300 000,00 доларів США, отримання траншу кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 28.03.2008р.; 27.03.2008 року в сумі 155 000,00 доларів СІ1ІА. отримання траншу кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 2 від 28.03.2008р.

31.11.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 до договору кредиту, згідно умов якого було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом до 14 (чотирнадцяти) відсотків річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем був укладений Іпотечний договір № 310-08Ж032-І (надалі - іпотечний договір), посвідчений 18 березня 2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В. та зареєстрований в реєстрі за номером № 1055.

Предметом іпотеки за іпотечним договором є нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 444.5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (надалі - предмет іпотеки), та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 28.03.2008 року з ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., та зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1052 та в Державному реєстрі правочинів за № 2793846. Реєстрація обтяження предмету іпотеки зареєстровано в Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.03.2008р. за № 6901186.

Зі свого боку, Відповідач за Договором кредиту згідно п. 1.1.1.2, зобов`язався починаючи з квітня 2008 року, щомісячно, не пізніше 28 числа кожного місяця, сплачувати Позивачу кредит рівними частками, а саме, по 5 089.22 доларів США, та проценти за його використання з розрахунку 12,5% річних.

31 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 до договору кредиту, згідно умов якого було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом до 14 (чотирнадцяти) відсотків річних у зв`язку із чим розмір щомісячного платежу було збільшено до 5 597.02 дол.США.

24 червня 2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 2 до договору кредиту, згідно умов якого заборгованість ОСОБА_2 було реструкторизовано шляхом надання нового траншу кредиту у розмірі 28 203,29 доларів США, які були направлені на погашення простроченої заборгованості за тілом та процентами.

Видача траншу у розмірі 28 203,29 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 322-3 від 24.06.2009р.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем свого обов`язку за кредитним договором, Позивачем у відповідності з положеннями ст.40 ЗУ «Про іпотеку» Відповідачам було надіслано письмову вимогу про добровільне виселення з будинку (лист №08.706-297/96- 20191 від 03.11.2015) із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення у разі її невиконання протягом тридцяти днів, Вимогу Позивача, Відповідачі отримали особисто 13.11.2015р. Про, що свідчить відповідний поштовий штемпель.

За розрахунком заборгованості по кредитному договору, загальний розмір невиконаних зобов`язань Відповідача перед Позивачем станом на 11.11.2015 року становить 874 699,17 доларів США та складається з: 481 164,38 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 393 534,59 доларів США - прострочена заборгованість по відсоткам.

24.09.2015 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 була визначена ринкова вартість предмета іпотеки у розмірі 3 750 210.00 (три мільйони сімсот п`ятдесят тисяч двісті десять гри. 00 коп.) гривень.

Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 310-08Ж032-1, а саме: житловий будинок, загальною площею 444.5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» по Договору кредиту № 310-08Ж032-НКЛ від 28 березня 2008 року в 874 699,17 доларів США, яка складається з: 481 164,58 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 393 534,59 доларів США - прострочена заборгованість по відсоткам, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації 3 750 210,00 (три мільйони сімсот п`ятдесят тисяч двісті десять гривень). Примусово виселити з житлового будинку, загальною площею 444.5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 громадянина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та усіх мешканців зареєстрованих за вказаною адресою. З метою збереження предмету іпотеки передати його в управління ПАТ «Укрсоцбанк» на період до його реалізації. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 56 253,15 грн. Стягнути з ОСОБА_2 судовій збір у розмірі 487,20 грн.

25.12.2015 року справа надійшла в провадження судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Мусієнко Н.М.

14.01.2016 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

13.06.2016 року надійшло клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

14.06.2016 року ухвалою суду провадження по справі було зупинене до розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки №310-08Ж032-1 від 28.03.2008 року.

29.09.2016 року Розпорядження №759 у зв`язку із закінченням повноважень судді Мусієнко Н.М. проведене повторний автоматичний розподіл справи. Справа передана судді Колесник С.Г.

13.07.2017 року Розпорядження №171 у зв`язку із закінченням повноважень судді Колесник С.Г. проведене повторний автоматичний розподіл справи. Справа надійшла в провадження судді Баруліної Т.Є,

28.04.2021 року рішенням Ленінського районного суду по справі №334/2682/16-ц , у задоволенні позову ОСОБА_3 до АТ.»Альфа-Банк», ОСОБА_2 про визнання недійсним іпотечного договору відмовлено.

30.11.2021 року постановою Запорізького апеляційного суду рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2021 року у цій справі - залишено без змін.

04.01.2022 року відновлено провадження у цивільній справ за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

05.07.2022 року ухвалою суду позивача ПАТ «Укрсоцбанк» у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, замінено на правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

14.09.2022 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кацюба М.В. у судовому засідання заперечував проти позову та надав письмові пояснення щодо позову.

В яких зазначив, що 28.03.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 310-08Ж032-НКЛ в сумі 455 000,00 доларів США зі сплатою 12,5 процентів річних та комісій з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 27.03.2031 року. Відповідно до пунктів 1.1.1.1., 1.2. Договору надання траншів кредиту здійснюватиметься в наступному порядку та на наступні цілі: 27.03.2008 року в сумі 300 000 доларів США на рефінансування існуючої кредитної заборгованості в ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк»; 27.03.2008 року в сумі 155 000,00 доларів США на придбання житлового будинку.

На виконання п. 1.3. цього Договору та в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 28.03.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір № 310-08Ж032-І, відповідно пунктів 1.1., 1.3. якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю 3 282 500,00 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього Договору еквівалентно сумі 650 000,00 доларів США, який належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 28.03.2008 року з ОСОБА_4 .

В свою чергу, відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 28.03.2008 року між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець), продавець передав у власність Покупця житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за 3 282 500,00 грн. (пункти 1.1., 2.1.).

Таким чином, виходячи із умов зазначених договорів щодо цілей надання кредиту та ціни договору купівлі-продажу (650 000,00 доларів США), предмет іпотеки (будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) був придбаний ОСОБА_2 частково за кредитні кошти в розмірі 155 000,00 доларів США, а частково за готівкові кошти з інших джерел (650 000,00 155 000,00= 495 000,00 доларів США). Тож вважати зазначений спірний будинок придбаним повністю за рахунок кредиту банку, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, не можна.

Отже, частиною другою статті 109 ЖК Українивстановлено загальне правило про неможливість виселення громадян із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, забезпеченого іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення.

Враховуючи те, що будинок придбаний ОСОБА_2 частково за кредитні кошти, про що свідчать матеріали справи, а отже, виселення мешканців цього будинку, в тому числі і ОСОБА_3 , можливе лише з одночасним наданням їм іншого житла, про яке має бути зазначено у рішенні суду про виселення.

ОСОБА_3 та її діти: ОСОБА_6 , 1991 р.н., і ОСОБА_2 , 1994 р.н, що зареєстровані та мешкають в цьому будинку предметі іпотеки, іншого житла не мають.

Викладене узгоджується із сталою судовою практикою, зокрема, з правовими висновками, наведеним у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12.04.2021 у справі № 310/2950/18, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії судів КЦС від 02.02.2022 у справі № 754/12394/19, від 17.08.2022 у справі № 712/16075/18.

З цих же підстав не підлягає і задоволенню позовна вимога щодо передачі предмета іпотеки в управління позивача.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту:

«5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закон».

Враховуючи, що на момент розгляду цієї цивільної справи воєнний стан в Україні триває, дія Закону України «Про іпотеку» в частині, на якій ґрунтуються позовні вимоги, зупинена (тобто не діє), правові підстави для задоволення позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах виконавчого провадження відсутні, оскільки вона є передчасною.

Крім того слід звернути увагу на ту обставину, що початкова ціна реалізації (згідно позовної вимоги в сумі 3 750 210,00 грн.) визначена на підставі звіту, проведеного ПП «Агентство «Оцінка і право», станом на 24.09.2015 року, тобто більш ніж сім років тому.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 28.03.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 310-08Ж032-НКЛ. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - траншами, зі сплатою 12,5 % річних та комісій, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 455 000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 27.03.2031 р. Надання траншів кредиту здійснюватиметься в наступному порядку: 27.03.2008 року в сумі 300 000,00 доларів США, отримання траншу кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 28.03.2008р.; 27.03.2008 року в сумі 155 000,00 доларів СІ1ІА. отримання траншу кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 2 від 28.03.2008р.

31.11.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 до договору кредиту, згідно умов якого було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом до 14 (чотирнадцяти) відсотків річних.

28.03.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір № 310-08Ж032-І в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, посвідчений 28.03.2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В. та зареєстрований в реєстрі за номером № 1055.

Предметом іпотеки за іпотечним договором є нерухоме майно: житловий будинок, літера А-2, загальною площею 444.5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 28.03.2008 року з ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., та зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1052 та в Державному реєстрі правочинів за № 2793846. Реєстрація обтяження предмету іпотеки зареєстровано в Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.03.2008р. за № 6901186.

Зі свого боку, Відповідач ОСОБА_2 за Договором кредиту згідно п. 1.1.1.2, зобов`язався починаючи з квітня 2008 року, щомісячно, не пізніше 28 числа кожного місяця, сплачувати Позивачу кредит рівними частками, а саме, по 5 089.22 доларів США, та проценти за його використання з розрахунку 12,5% річних.

31 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 до договору кредиту, згідно умов якого було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом до 14 (чотирнадцяти) відсотків річних у зв`язку із чим розмір щомісячного платежу було збільшено до 5 597,02 доларів США.

24 червня 2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 2 до договору кредиту, згідно умов якого заборгованість ОСОБА_2 було реструкторизовано шляхом надання нового траншу кредиту у розмірі 28 203,29 доларів США, які були направлені на погашення простроченої заборгованості за тілом та процентами.

Видача траншу у розмірі 28 203,29 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 322-3 від 24.06.2009р.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем свого обов`язку за кредитним договором, Позивачем у відповідності з положеннями ст.40 ЗУ «Про іпотеку» Відповідачам було надіслано письмову вимогу про добровільне виселення з будинку (лист №08.706-297/96- 20191 від 03.11.2015) із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення у разі її невиконання протягом тридцяти днів, Вимогу Позивача, Відповідачі отримали особисто 13.11.2015р., про, що свідчить відповідний поштовий штемпель.

За розрахунком заборгованості по кредитному договору, загальний розмір невиконаних зобов`язань ОСОБА_2 перед Позивачем станом на 11.11.2015 року становить 874 699,17 доларів США та складається з: 481 164,38 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 393 534,59 доларів США - прострочена заборгованість по відсоткам.

24.09.2015 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 була визначена ринкова вартість предмета іпотеки у розмірі 3 750 210.00 (три мільйони сімсот п`ятдесят тисяч двісті десять грн. 00 коп.) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно п.1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк».

05.07.2022 року ухвалою суду замінено позивача Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК його правонаступником Акціонерним Товариством «АЛЬФА-БАНК».

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом положень ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Оскільки наявними у матеріалах справи належними, допустимими та достовірними доказами, неспростованими відповідачами, підтверджується факт неналежного виконання боржником основного зобов`язання, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, є вимога позивача, як іпотекодержателя, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

Позивач просив суд зметою збереження предмету іпотеки передати його в управління йому на період до його реалізації, однак суд вважає, що позивач не довів такої необхідності, а тому відсутні підстави для зазначення в рішенні суду про те, що предмет іпотеки надається позивачеві в управління на період до його реалізації.

Щодо вимоги «Альфа-Банк» про виселення відповідачів, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Виселення з іпотечного майна проводиться у порядку, встановленому законом (частина перша статті 40 Закону України «Про іпотеку»).

Наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, без вирішення питання про виселення мешканців житлового приміщення, не позбавляє іпотекодержателя права на звернення до суду з таким позовом окремо.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є стаття 109 ЖК України, відповідно до частини другої якої громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Враховуючи норми статті 109 ЖК України та статті 379 ЦК України, у поєднанні із главою 26 ЦК України, виселення без надання іншого житлового приміщення відбувається у тому разі, якщо саме це житлове приміщення було придбане за кредитні кошти. У разі, якщо за кредитні кошти було набуто інший об`єкт цивільних прав (частку в праві спільної часткової власності), а не житлове приміщення в цілому, що передано в іпотеку, то виселення без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення не допускається.

Різниця між вартістю будинку та сумою кредиту свідчить, що будинок, який є предметом іпотеки, частково придбаний ОСОБА_2 за кредитні кошти, а частково за власні кошти, тому виселення відповідачів з цього будинку, можливе лише з одночасним наданням їм іншого житла, про яке має бути зазначено у рішенні суду про виселення.

Викладене узгоджується із сталою судовою практикою, зокрема, з правовими висновками, наведеним у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12.04.2021 у справі № 310/2950/18, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії судів КЦС від 02.02.2022 у справі № 754/12394/19, від 17.08.2022 у справі № 712/16075/18

Крім того, суд звертає увагу позивача, що відповідач ОСОБА_2 , 1967 р.н., не був зареєстрований у даному будинку, а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку із військовою агресією російської федерації на території України діє воєнний стан, який неодноразово продовжувався, а останній раз - Указом Президента України від 08.11.2022 року, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 8189, з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 р. строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закон».

Таким чином, згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.

Враховуючи, що на момент ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Викладене узгоджується із правовими висновками, наведеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.06.2022 у справі № 296/7213/15.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір сплачений позивачем за позовну вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки у розмірі 56 253,15 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задовольнити частково.

У рахунок погашення по Договору кредиту №310-08Ж032-НКЛ від 28.03.2008 року заборгованості ОСОБА_2 , перед АТ «Альфа-Банк», яка станом на 11.11.2015 року становить 874 699,17 доларів США та складається з: 481 164,38 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 393 534,59 доларів США - прострочена заборгованість по відсоткам, звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №310-08Ж032-1, а саме: житловий будинок, загальною площею 444,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайної ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Зупинити виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 56 253,15 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 09.12.2022 року.

Суддя: Баруліна Т. Є.