Справа № 466/472/22
Провадження №2/944/800/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.06.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Колтуна Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання Романик Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС» треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовну заяву мотивує тим, що 16.12.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М., на підставі виконавчого напису № 183045 виданого 16.06.2021 року було відкрито виконавче провадження № 67927813. Про дане провадження позивач дізнався із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства. Звертає увагу суду на те, що не отримував повідомлення про відступлення прав вимоги, а також не був повідомлений жодним чином про заміну кредитора чим відповідач порушив права позивача на врегулювання даного питання в досудовому порядку.

Зазначає, що однією з умов вчинення виконавчого напису є: оригінал нотаріально посвідченої угоди, засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості, проте позивач не отримував жодних документів. Що свідчить, про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. не було дотримано процедури вчинення виконавчого напису.

Крім того, позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною. Наданий нотаріусу розрахунок боргу, здійснений відповідачем не може вважатися доказом безспірності вимог стягувана до боржника, оскільки він відображає односторонні арифметичні розрахунки відповідача. Позивач не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановленим виконавчим написом, що становить 8 730,00 гривень, з яких 3500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 4480,00 гривень - заборгованість за відсотками.

Оскільки виконавчий напис № 5052 від 22.05.2021 вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, просить позов задовольнити та визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 24.01.2022 заяву ОСОБА_1 до ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецьий І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано за підсудністю на розгляд в Яворівський районний суд Львівської області

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 12.04.2002 відкрито спрощене судове провадження у справі та зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. надати копію справи про вчинення виконавчого напису, яка зареєстрована в реєстрі за №183045 від 16 червня 2021 року.

Ухвалою суду від 12.04.2022 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення з позивача на підставі виконавчого напису, вчиненого 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого у реєстрі №183045.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16.06.2022 вирішено проводити заочний розгляд справи.

Позивач до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справу без його участі, просить позов, який підтримує в повному обсязі, задовольнити, не заперечує проти винесення судом заочного рішення.

Представник відповідача ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС», в судове засідання не з`явився, хоч повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, також не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засіданні треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М., не з`явилися, хоча повідомлялися у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи та будь-яких пояснень у справі не подали.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис № 183045 про звернення стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів (що складають заборгованість 8730,00 грн) на користь ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС», якому ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021, якому за Договором №1416963 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 02.01.2021 року, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 16.12.2021, відкрито виконавче провадження ВП № 67927813 з примусового виконання виконавчого напису № 183045 від 16.06.2021 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС» заборгованості, загальна сума, що підлягає стягненню 8730,00 грн.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм законодавства вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тобто відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Водночас, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший - підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). При цьому, недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.

Відповідно до норм ст.88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, слід зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16.

Згідно із ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні , нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що нотаріус під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не дотримався всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки суду не доведений факт повідомлення позивача про наявну заборгованість за кредитним договором, а відповідач не надав суду жодних доказів того, що вимога надсилалась позивачу та останній таку вимогу отримував.

Суд приймає до уваги, що як вбачається з матеріалів справи та зазначено позивачем, заборгованість ним оспорюється та не визнається. Вказана обставина свідчить, про те що між сторонами існує спір щодо факту наявності заборгованості за кредитним зобов`язанням, тому не вбачається ознак його безпірності. При цьому, відповідачем в ході розгляду даної справи не подано доказів протилежного. Судом, не встановлено факт направлення боржнику повідомлення про порушення ним кредитних зобов`язань і, як наслідок, надання можливості ліквідувати допущені порушення чи оскаржити вимогу у судовому порядку або подати заперечення кредитору, тому нотаріуса були вістуні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що заборгованість має спірний характер, в зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис № 183045, вчинений 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «СІРОКО ФІНАНС», слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Суд зазначає, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Разом із цим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/6492/17 залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою, в свою чергу, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Отже, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 втратила законну силу внаслідок визнання судовим рішенням нечинною та незаконною, тобто нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей про нотаріальне посвідчення кредитного договору, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, що також свідчить про його вчинення за відсутності передбачених для цього підстав.

Доказів протилежного відповідач чи треті особи суду не надали.

Застосування вищенаведених норм права відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК УКраїни, враховує такі при вирішення даного спору.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, задоволення позову судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 992,4 грн. та заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 141, 142, 206, 259, 263 265, 280, 282, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 183045 вчинений 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», заборгованості за кредитним договором № 1416963 від 02.01.2021 року на загальну суму 8 730,00 (вісім тисяч сімсот тридцять гривень нуль копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору у розмірі 1488,60 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок) за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням суду законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОКО ФІНАНС» місцезнаходження: 03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45, офіс 510А,.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: 61003, Харківська обл., м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 7;

приватний виконавець виконавчого округу Львівської області - Білецький Ігор Миронович, місцезнаходження: 79013, Львівська область, місто Львів, вулиця Київська, будинок 1.

Повне рішення складене і підписане 21 червня 2022 року.

Суддя Ю.М.Колтун