РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИВ

Позивачка 06.09.2022 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 11.09.2021 зареєстрованому Володимир-Волинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинській області, про що зроблено актовий запис №222. Від спільного подружнього проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, котрий матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у його вихованні, проживає окремо. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки. Також відповідач ухиляється від утримання позивачки, чим порушує її права, передбачені ч.ч.2,4 ст.84 СК України.

Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини, з якою проживає неповнолітня дитина в розмірі 3 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка на судовий розгляд справи подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечує сплачувати аліменти в сумі 2500,00 грн на утримання дружини та дитини.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №222.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки про склад сім`ї № 2118 від 12.08.2022 малолітня дитина ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 позивачкою по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що розмір аліментів в сумі 2 000,00 грн. на одну дитину не є надмірним з точки зору звичайних потреб малолітньої дитини.

На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб дитини та достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного з основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків.

Враховуючи те, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зобов`язаний утримувати його, а також беручи до уваги, що на судовий розгляд справи відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували обґрунтування позивача, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини є законними, доведеними та такими, що слід задовольнити.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з того, що згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу) другого з подружжя і ( або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки відповідач проживає окремо від позивачки і дитини, є працездатною особою молодого віку, має можливість офіційно працевлаштуватись і отримувати регулярний дохід, на утриманні не має інших осіб, а також беручи до уваги, що на судовий розгляд справи відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували обґрунтування позивачки, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 3 000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на утримання дружини та аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при пред`явлені позову про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, ст.ст. 79, 84, 180-182, 191 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , проживає АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , проживає АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000,00 грн щомісячно, починаючи з 06.09.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , проживає АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , проживає АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з 06.09.2022 і до досягнення дитиною трьох років.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: А.М. ЛУТАЙ