Справа № 686/9698/22
Провадження № 2/686/3978/22
УХВАЛА

(додаткова)

06 грудня 2022 року

Хмельницький міськрайонний суд

у складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі представника заявника Мельничука І.М.,

ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницький заяву

Приватного підприємства «Спорт Прогрес»

про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року заявник приватне підприємство «Спорт Прогрес» звернулося із заявою до суду, яку мотивує тим, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПП «Спорт Прогрес» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

02 листопада 2022 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду позов було залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 257 ПК України в ухвалі поро залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат про повернення судового збору з Державного бюджету.

Згідно положень п.1 ч. 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати понесені стороною на правову допомогу.

25 жовтня 2022 року представником ПП «Спорт Прогрес» було подано заяву про розмір судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи, проте ухвалою суду від 02 листопада 2022 року питання про розподіл судових витрат між сторонами судом не вирішувалось.

Просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні представник заявника продану заяву підтримав та просить її задовольнити та ухвалити додаткове рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн..

ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні заперечують щодо задоволення поданої заяви, оскільки заявником не доведено необгрунтованих дій позивача.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

02 листопада 2022 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду позов ОСОБА_1 до приватного підприємства «Спорт Прогрес» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні було залишено без розгляду з підстав п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки представником відповідача надано в судовому засіданні іншу довідку про нарахування та виплату заробітної плати позивачу, аніж з тих розрахунків, з яких виходила самостійно позивач, тому вона прийшла до висновку про наявність іншого предмету спору про стягнення невиплаченого заробітку при звільненні та відповаілдно нарахувань за затриму розрахунку при звільненні.

Заявник посилається на те, що ним 25.10.2022 року подана заява про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., та протягом п`яти днів надано договір про надання правничої допомоги за представництво інтересів ПП «Спорт-прогрес» у справі № 686/9698/22 , рахунок №37/22/29 від 29.06.2022 року, платіжне доручення № 6565 від 10.08.2022 року та актом від 02.11.2022 року. Проте, такий акт не містить звіту про витрачений адвокатом час, а укладений договір не містить розміру таких витрат..

Згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду надано заяву про розмір витрат на правову допомогу, договір № 14/06/22-29 від 14.06.2022 року про надання правничої допомоги, рахунок № 37/22/29 від 29 червня 2022 року на суму 10 000 грн., платіжне доручення № 6565 від 10 серпня 2022 року та акт № 37/22-29 від 02 листопада 2022 року, договір про надання юридичних послуг та ордер на представництво інтересів позивача.

Суд вважає, що у задоволенні поданої заяви необхідно відмовити з таких підстав.

Позивач ОСОБА_1 скористалась своїм правом і подала заяву про залишення позову без розгляду. Отже подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача і формою закінчення справи без ухвалення рішення та без з`ясування обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, що не свідчить про необґрунтованість дій та зловживання правами ОСОБА_3 . Жодних інших підстав на підтвердження того, які саме дії позивача є необгрунтованими та протиправними наведено не було.

Суд зазначає, що залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Таким чином, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача. Добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 543/408/17.

Разом із тим, за змістом ч.5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно процесуального обов`язку доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Таких обставин заявник не доавів, а суд їх відповідно не встановив.

Стаття 13 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у розгляді справи, може на власний розсуд розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору, а цивільно-процесуальний кодекс передбачає право позивача на подачу клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Зокрема, звернення до суду з позовом це суб`єктивне право позивача, яке гарантується Конституцією України та є безумовним доступом до правосуддя, незалежно від обґрунтованості поданої позовної заяви. Представником відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки крім тверджень відповідача, ні чим не підтверджено.

Необгрунтовані дії позивача є єдиною підставою для покладення на позивача обов`язку компенсувати витрати, що здійснені відповідачем, як це передбачено ч.5 ст.142 ЦПК України. Разом з тим, клопотання представника відповідача не містить доводів і доказів необгрунтованості дій позивача, подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необгрунтовані дії позивача, оскільки це його право, яке не містить обмежень у його реалізації

Під час розгляду справи судом не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача. Крім того, витрати на правову допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема право на подання письмових пояснень. заяви про розподіл судових витрат, представництво інтересів в суді. Отже відповідачем не доведено, що позивач діяв недобросовісно та подав до суду необґрунтований позов, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись п.5 ч.1 ст.257, ст. ст. 141-142, 353 ЦПК України, -

У х в а л и в :

У задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення приватному підприємству «Спорт-Прогрес» щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 діб з часу його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 10.12.2022 року.

Суддя: