№ 207/3465/19
№ 2/207/27/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа: Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуванням за законом,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її цивільний чоловік - ОСОБА_2 (надалі - Спадкодавець), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 28 грудня 2012 року, про що було складено відповідний актовий запис № 1168. Спадкодавець на момент смерті був зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме на двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі: 1/2 частина на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» від 26 березня 1997 року № 3111. 1/2 частина, яку він успадкував після померлої матері - ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав помер.

Право власності зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 22266 за номером запису 157 його матері ОСОБА_3 та йому, ОСОБА_2 , підтверджується.

Оскільки Спадкодавцем за життя не було складено заповіту, що було встановлено нотаріусом під час заведення спадкової справи, тому в силу положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У визначений законом шестимісячний строк Позивачка звернулася до Третьої державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. На підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, нотаріусом була заведена спадкова справа після померлого ОСОБА_2 за № 54092326 від 23.01.2013 року що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Однак нотаріусом були надані Роз`яснення щодо оформлення спадщини, а саме зазначено, що ОСОБА_1 не може отримати Свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки не може підтвердити родинні відносини з померлим. Було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті.

Позивачка проживала разом з померлим чоловіком ОСОБА_2 однією сім`єю в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 2003 року, вели спільний побут та господарство, підтримували близькі стосунки, мали спільний бюджет із взаємними правами та обов`язками чоловіка та жінки, купували різні речі домашнього вжитку, що підтверджується зокрема Актом про мешкання від 20 лютого 2014 року, виданим КЖЕП "Оріон". Позивач проживала із спадкодавцем до його смерті за адресою: АДРЕСА_2 та досі там проживає, підтримує квартиру у належному стані, має ключі від вхідних дверей, сплачує за комунальні послуги та інше. В неї наявні оригінали всіх особистих та правовстановлюючих документів на спірну квартиру.

Як для її, ОСОБА_1 , родичів, друзів та знайомих, так і для родичів, друзів та знайомих ОСОБА_2 , вони знаходились у фактичних шлюбних відносинах, були для всіх подружжям, відзначали разом сімейні свята, проводили сімейні дозвілля. За час їх сімейного життя вони за спільні кошти набували майно, укладали щодо майна договори на його утримання та обслуговування, утримували та облаштовували майно. Їх сімейне життя було побудоване на взаємній повазі та щирому коханні, вони турбувалися один про одного, стежили за станом здоров`я.

Позивачка доглядала і займалась організацією і проведенням поховання ОСОБА_2 , оскільки інших спадкоємців, які б мали право на спадщину немає, що підтверджується відповідними доказами, а саме: Свідоцтвом про поховання та договором про організацію і проведення, оформленими на ім`я ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного, позивачка в позовній заяві просила суд: визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги, після померлого ОСОБА_2 на все належне йому майно, а саме на двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею: 43,5 кв.м., житловою площею: 27,1 кв.м.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити Суду пояснила, що вона мешкала разом з ОСОБА_2 однією сім`ю з 2003 року по АДРЕСА_2 , вели спільно господарство та бюджет, робили ремонт в квартирі, купували електротехніку, відремонтували балкон у зазначеній квартирі, завжди ставилися один до одного як чоловік та дружина. Так тривало до самої смерті ОСОБА_2 . Офіційно шлюб не оформлювали, так як дуже хворіли їх матері, вона доглядала за своєю матір`ю, яка хворіла на онкологію, а також доглядала матір ОСОБА_2 . Після смерті матері ОСОБА_2 ОСОБА_3 , вони продовжили проживати разом, спільно займалися її похованням. В останнє судове засідання позивачка не з`явилась, її представником надано суду заяву, в якій вона просила справу розглядати за її відсутністю та за відсутністю її довірителя ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Кам`янської міської ради Скала А.С. у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, зазначила, що просить винести рішення на розсуд суду (ар.с.198).

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутністю. Заперечень проти позову не надав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з ОСОБА_2 він був знайомим з 2000 року, вони товаришували. На початку 2002 року ОСОБА_2 запропонував йому прийти до нього додому в гості на АДРЕСА_2 і тоді він познайомився з ОСОБА_1 , яку ОСОБА_2 представив йому як його дружину. Саме за цією адресою ОСОБА_2 мешкав з ОСОБА_1 до самої смерті. За їх спільне життя він не бачив, щоб вони сварилися, мешкали добре, вели разом спільне господарство та спільний бюджет. Він був на похоронах і ОСОБА_2 і його матері ОСОБА_3 та підтверджує, що організацією всіх поховань займалась саме ОСОБА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона знає, що ОСОБА_1 мешкала разом з ОСОБА_2 та його мамою по АДРЕСА_2 . Мешкали вони разом з 2003 року, пара жила мирно та вели спільно господарство. Вона бувала в гостях у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тому підтверджує, що вони мешкали удох, також проживала з ними мати ОСОБА_6 . Поховання матері ОСОБА_6 , а згодом і самого ОСОБА_6 організовувала ОСОБА_1 . За життя пара жила мирно та вели разом господарство.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були власниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» від 26 березня 1997 року № 3111 та копією технічного паспорту (ар.с.12-14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (ар.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (ар.с.16).

Відповідно до акту про мешкання від 20 лютого 2014 року, виданого КЖЕП «Оріон», встановлено, що ОСОБА_1 мешкала разом з ОСОБА_2 до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_2 з 2003 року та вели спільне господарство (ар.с.21).

Позивачка займалась організацією і проведенням поховання ОСОБА_2 , оскільки інших спадкоємців, які б мали право на спадщину немає, що підтверджується відповідними доказами, а саме: Свідоцтвом про поховання та договором на організацію і проведення поховання, оформленими на ім`я ОСОБА_1 (ар.с.18-20).

Відповідно до довідки «Абонент ХХІ» від 19.01.2013р. гр. ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 сам (а.с.237).

Відповідно до довідки «Абонент ХХІ» від 20.01.2013р., ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 разом з нею у вказаній квартирі був зареєстрований на день її смерті син ОСОБА_2 (а.с.237).

Згідно довідки про склад сім`ї №000411814 ТОВ «ІНФО - КОМ» в квартирі за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.238).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 не заводилась, з завами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (ар.с.228-229)

Відповідно до копії спадкової справи №45/2013, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкова справа була заведена за заявою ОСОБА_1 на підставі її заяви від 23 січня 2013 року, разом з цим відповідно до роз`яснення, наданого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області С.С. Бурдік (ар.с.17) позивачку було повідомлено, що документів, які підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства у неї немає та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №646/1310/20 зазначив, що відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 23 вищевказаної Постанови зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Дослідженими судом доказами та поясненнями свідків підтверджено факт того, що позивачка проживала однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 2003 року до моменту його смерті.

Враховуючи вище викладене вимога, щодо визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Щодо до позовної вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги, після померлого ОСОБА_2 на все належне йому майно, а саме на двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею: 43,5 кв.м., житловою площею: 27,1 кв.м. суд зазначає наступне.

Статтею 1297 ЦК Українивизначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 2 ч. 1ст. 49 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за N 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1ст. 1296 ЦК України).

У зв`язку з цим вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, так як суду не доведено існування перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .

Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 1968 грн. 40 коп., покласти на позивача у звязку з поданням її представником заяви, в яікй вона просить судові витрати понесені позивачкою залишити за нею та не стягувати з відповідача (ар.с.217).

Враховуючи викладене та обставини справи, керуючись ст. 12, 13, 81, 82, ст. 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа: Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуванням за законом ,- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 1968 грн. 40 коп., покласти на позивача за його згодою.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко