провадження № 2-з/361/14/22
УХВАЛА

04 січня 2022 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко Олег Валерійович, у якому просить перевести на неї згідно із договором купівлі-продажу житлового будинку від 18 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Іваненком О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2637, права та обов`язки покупця як такої, що має переважне право купівлі житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , вартістю 312375 грн., припинити право власності за ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний житловий будинок.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення даного позову, у якій просила накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши укладати угоди стосовно цього майна, будь-яке його відчуження та передачу (переоформлення) майна та майнових прав, у тому числі, передачу останніх в заставу або інше їх обтяження чи передачу третім особам або перереєстрацію.

В обґрунтування заяви зазначала, що вона є власником Ѕ частки житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , інша Ѕ частка цього житлового будинку та земельної ділянки на праві власності належали ОСОБА_2 , частки співвласників у натурі не виділялися. У грудні 2020 року вона дізналася, що у будинок стали в`їжджати сторонні особи, які повідомили, що вони придбали даний житловий будинок та є його власниками. У подальшому їй стало відомо, що державним реєстратором Гостомельської міської ради Тарнавською С.В. проведено реєстраційну дію щодо виділення належної ОСОБА_2 Ѕ частки вказаного будинку в 1 інвентарну одиницю за адресою: АДРЕСА_1 , у результаті чого у ОСОБА_2 виникло право на цілу частину житлового будинку, хоча виконавчим комітетом Броварської міської ради рішення про присвоєння належній ОСОБА_2 Ѕ частині будинку нової адреси: АДРЕСА_1 , не приймалося. Наказом Міністерства юстиції України від 15 листопада 2021 року за № 4102/5 рішення державного реєстратора Гостомельської селищної ради Київської області Тарнавської С.В. від 16 грудня 2020 року за № 55740236 скасовано. Проте, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_3 значиться власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що не є перешкодою до вчинення нею інших незаконних дій по відношенню до права власності на спірне нерухоме майно у подальшому, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, оскільки спірне майно може бути відчужене іншим особам.

У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом поданого ОСОБА_1 позову є переведення на неї за договором купівлі-продажу від 18 грудня 2020 року прав та обов`язків покупця житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 312375 грн., припинення права власності ОСОБА_3 на дане нерухомого майна та визнання за ОСОБА_1 права власності на цей житловий будинок.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 грудня 2021 року ОСОБА_3 значиться власником спірного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд, з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заходами забезпечення позову, які просить застосувати ОСОБА_1 та предметом позову переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу житлового будинку, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками справи, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 може істотно унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову на користь позивача.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , враховуючи предмет спору у даній справі, суд дійшов висновку щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони власнику вчиняти певні дії щодо розпорядження спірним житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є співмірним із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами.

Обраний вид забезпечення позову не обмежить прав власника ОСОБА_3 щодо володіння та користування належним їй вказаним житловим будинком, а лише тимчасово обмежить її право щодо розпорядження спірним нерухомим майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 149 153, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 106.

Заборонити ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , укладати будь-які угоди щодо розпорядження житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Найменування сторін:

позивач (стягувач): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач (боржник): ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 04 січня 2025 року.

Суддя Дутчак І. М.