ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6945/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та визнання квартири особистою приватною власністю,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та визнання квартири особистою приватною власністю.

Вказану позовну заяву було передано до провадження судді Мицик Ю.С. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16.11.2022 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали. На виконання вимог ухвали позивачу необхідно було надати суду докази, що обгрунтовують вимоги позову, визначити дійсну ціну позову, станом на час подання позовної заяви, та надати суду докази вартості спірної квартири, яку позивач просить визнати її особистою власністю. Крім того, позивачу слід було доплатити судовий збір в розмірі, який попередньо визначений судом в сумі 10302, 60 грн. за реквізитами, що містяться на сайті Дарницького районного суду м. Києва.

Копію зазначеної ухвали позивачу було направлено 16.11.2022 на її адресу, зазначену в позовній заяві.

Конверт повернувся до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання».

Позивач лише 13.12.2022 направив до суду заяву про усунення недоліків позову, в якій просила поновити строк на усунення недоліків.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що позивач ознайомилася зі змістом ухвали про усунення недоліків 01.12.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, встановлений судом п`ятиденний строк сплив 07.12.2022.

При цьому слід звернути увагу, що на час подання заяви про усунення недоліків сплив десятиденний строк для усунення недоліків позову, який встановлений законом.

Згідно змісту ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з положеннями ч.ч.1 та 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З точки зору закону поновлення та продовження процесуального строку - це визнання права особи на вчинення певної процесуальної дії після закінчення процесуального строку, якщо його було пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що причини пропуску відведеного для позивача строку для усунення недоліків заяви, на які посилається позивач, неможливо визнати поважними, з огляду на наступне.

В заяві про усунення недоліків позовної заяви, позивач просить поновити процесуальний строк на виконання вимог ухвали, обґрунтовуючи тим, що вона звернулася до фахівця для встановлення дійсної вартості спірної квартири і лише 09.12.2022 отримала звіт про оцінку майна.

Водночас зі звіту про оцінку квартири АДРЕСА_1 , що долучений до заяви про усунення недоліків, вбачається, що його складено ФОП ОСОБА_3 01.12.2022. Обставини, які б перешкоджали позивачу подати вказаний звіт разом із заявою про усунення недоліків позову в строк встановлений судом, позивач не вказує, як і не надає доказів про отримання вказаного звіту 09.12.2022 (акт приймання-передачі наданих послуг, квитанції про оплату вартості оцінки майна, тощо).

Разом з тим, позивач могла звернутися до суду з клопотанням про продовження процесуального строку, як це передбачено ч. 2 ст. 127 ЦПК України.

При цьому суд зауважує, що позивач будучи ініціатором цього судового провадження, має сприяти розгляду справи, оскільки вона є найбільш зацікавленою в її розгляді, а тому повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що зазначені позивачем доводи для поновлення строку на усунення недоліків позову не свідчать про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, суд вважає, що наведені позивачем підстави для поновлення строку є неповажними, а пропущений строк таким, що не підлягає поновленню.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що викладені в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 16.11.2022 недоліки, позивачем усунуті з пропуском встановлено судом строку, клопотання про його поновлення суд визнав необгрунтованим, суд убачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 8, 14, 175, 177, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на усунення недоліків - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , розірвання шлюбу та визнання квартири особистою приватною власністю - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Ю.С. Мицик