Справа 688/3479/22
№ 2/688/753/22
Рішення

іменем України

(заочне)

21 грудня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог.

08 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником вказаної квартири. За даною адресою зареєстроване місце проживання відповідача, з яким з 21 червня 1986 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 12 лютого 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач з червня 2019 року у даній квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, не приймає участі в її утриманні, його речі в квартирі відсутні. Реєстрація відповідача в квартирі створює їй перешкоди у вчиненні правочинів. За наведених обставин, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову, не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Позиція сторони відповідача

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації місця проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб сайті «Судова влада», згідно акту, складеного 13 грудня 2022 року судова повістка відповідачу не вручена, оскільки останній відсутній за адресою: АДРЕСА_2 , в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду на 21 грудня 2022 року.

Ухвалою суду від 21 грудня 2022 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав.

Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 1986 року.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2016 року, яке набрало законної сили 10 травня 2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 21 червня 1986 року відділом ДРАЦС Шепетівського МРУЮ.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 03 березня 2008 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №19004052, виданого 29 травня 2008 року Шепетівським бюро технічної інвентаризації ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту позовної заяви та даних довідки, виданої 25 листопада 2022 року відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований в т.ч. ОСОБА_2 .

Згідно довідки, виданої 24 листопада 2022 року головою об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Шепетівський світлячок», ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з червня 2019 року за даною адресою не проживає, особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що реєстрацією відповідача у квартирі, їй, як власнику майна, чиняться перешкоди на здійснення її правомочності власника на розпорядження своїм майном відповідно до закону за своєю волею, а саме на вчинення щодо майна правочинів.

Мотиви суду та застосовані норми права.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст.317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло жилий будинок, квартира, садиба.

Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири/будинку право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у томі числі житлового приміщення, будинку, квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 21 червня 1986 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 12 лютого 2016 року розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі - 03 березня 2008 року позивач придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується даними договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 63 СК України).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст.68 СК України).

Таким чином, ОСОБА_2 , як співвласник квартири АДРЕСА_1 , не може бути позбавлений належного йому права користування вказаним житловим приміщенням незалежно від часу його не проживання в ньому, оскільки протилежне призведе до незаконного обмеження його права власності на вказане майно. При цьому, на відповідача (який отримав право на користування житловим приміщенням не як колишній член сім`ї власника житла, а як його співвласник) правила ст. 405 ЦК України не поширюються.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280, 289 ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована в АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 10 червня 1998 року Кам`янець-Подільським МВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 01 грудня 2006 року Кам`янець-Подільським МВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК