Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1951/21

номер провадження 2/695/299/22

04 липня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить:

- стягнути аліменти з відповідачки на його користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення донькою повноліття;

- припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, стягуваних згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.112005 року в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку та відкликати з ДВС виконавчий лист за №2-1775, виданий 25.11.2005 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З відповідачкою по справі він перебував в зареєстрованому шлюбі, який в 2012 році рішенням суду розірвано. Донька зареєстрована та тривалий час, періодично з народження проживає з позивачем за адресою: по АДРЕСА_1 . З часу коли відповідачка вдруге одружилась вона забрала доньку в с. Хвильово- ОСОБА_4 .

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 25.11.2005 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку. Аліменти стягуються, але вони не спрямовані на утримання ОСОБА_5 .

Тривалий час відповідачка зловживає спиртними напоями та не піклується про доньку, має борги перед банками, штраф за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.

14.06.2021 року дочка, яка досягла 14 років, написала заяву до служби у справах дітей Вознесенської сільської ради, що бажає повернутись та проживати з батьком. З того часу дочка проживає з позивачем, він повністю піклується про неї, вона перебуває на повному його утриманні.

Тому позивач вирішив стягувати аліменти з відповідачки на утримання дочки та просити суд припинити стягнення з нього аліментів.

Ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, вказавши що з 12.06.2021 р. дочка проживає з ним, перебуває на повному його утриманні. До матері відповідачки по справі з 12.06.2021 р. дочка не поверталася проживати.

Представник відповідачки адвокат Зелений Ю.В. у судовому засіданні 09.06.2022 р. вказав, що відповідачка позовні вимоги не визнає. Зауважив, що позов поданий позивачем для уникнення сплати заборгованості по аліментах. Дитина певний період проживала і з матір`ю, і з батьком. Представник відповідача зазначив, що дитина спілкується з матір`ю та проживає з нею 2 місяці. У судове засідання 04.07.2022 р. відповідачка та її представник не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Вислухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 17.06.2021 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (на час розгляду справи ОСОБА_7 , відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ) ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано 31.01.2012 р. (актовий запис №7), що стверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 24.04.2014 р.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №2-1775 від 25.11.2005 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 (на час розгляду даної справи ОСОБА_7 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43144226 від 29.04.2014 р. стверджено, що виконавчий лист, виданий на підставі вищевказаного рішення суду, перебував на примусовому виконанні в органі ДВС Золотоніського управління юстиції.

Відповідно довідки №520 від 17.06.2021 р., виданої виконкомом Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та фактично проживає зі своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки про реєстрацію місця проживання особи №519 від 17.06.2021 р. вбачається, що з 18.07.2006 р. і по дату видачі довідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Вознесенської сільської ради від 22.06.2021 р. №579, 14.06.2021 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зверталася до служби з заявою, в якій вказала, що втекла від матері ОСОБА_2 , яка проживає в с. Хвильово- ОСОБА_10 , до батька, бо боїться за своє життя. На час видачі довідки дитина зареєстрована була та проживала в батька ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч.4 ст. 273 СК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Стороною відповідача надавалися суду копії розрахунків заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів, з яких вбачається, що станом на 29.04.2014 р. останній не мав заборгованості, станом на 01.06.2015 заборгованість становила - 8431,36 грн, а станом на 01.08.2016 р. 19708,36 грн.

Ні позивачем на відповідачем не надано суду доказів того, що станом на дату подачі позову та на момент розгляду справи позивач ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів та що виконавчий лист перебуває на виконанні у відділі ДВС.

Суд звертає увагу, що предметом розгляду даної справи є припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів, а не являється встановлення наявності чи відсутності заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере активну участь у її вихованні.

У судовому засіданні в присутності начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Курятник С.А. була опитана неповнолітня ОСОБА_3 , яка вказала, що 12.06.2021 р. пішла проживати від матері ОСОБА_2 до батька ОСОБА_1 , оскільки мати вживає спиртні напої, принижувала її, грубила. З того часу вона проживає з батьком в с. Вознесенське, він забезпечує її всім необхідним. З матір`ю вона не примирилася.

Начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Курятник С.А. також надала пояснення та підтвердила, що неповнолітня ОСОБА_3 дійсно 14.06.2021 р. приходила в службу у справах дітей та написала заяву, що пішла жити від матері до батька. Службою були обстежені умови проживання неповнолітньої у батька та встановлено, що дитина забезпечена всіх необхідним. З червня 2021 р. неповнолітня проживає з батьком.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 з 12.06.2021 р. не проживає з матір`ю ОСОБА_2 (відповідачкою по справі, на користь якої були присуджені до стягнення аліменти з батька ОСОБА_1 на утримання дитини), а проживає з 12.06.2021 з батьком ОСОБА_1 (позивачем по справі), повністю знаходиться на утриманні останнього, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки.

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення його обов`язку, встановленого рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №2-1775 від 25.11.2005 р., щодо сплати на користь відповідачки аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою уникнення необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 06.07.2021 року.

Так як судом встановлено, що дитина проживає з батьком позивачем, то кошти на її утримання підлягають присудженню на його користь у частці від доходу матері дитини відповідачки по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн., від якого при подачі заяви був звільнений позивач.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 265,354 ЦПК України та ст.ст. 180-184,191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову 06.07.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду від 25.11.2005р. в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку та відкликати виконавчий лист №2-1775, виданий 25.11.2005 р.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 08 липня 2022 року.