Справа № 367/3400/22
Провадження №2/367/4782/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Зінюк І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Служби безпеки України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної майну СБУ,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Служби безпеки України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної майну СБУ. В позовній заяві позивач вказує, що 12 травня 2021 року під час виїзду автомобіля марки Renault Kango, державний номер НОМЕР_1 з другорядної дороги по вул. Чкалова у смт. Гостомель Бучанського району Київської області на головну дорогу М-07, Київ-Ковель відбулося зіткнення із службовим автомобілем СБУ, марки Renault Duster, державний номер НОМЕР_2 , колір сірий, рік випуску 2020, власником якого є СБУ. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок ненадання переваги в русі службовому транспортному засобу при виїзді на нерегульоване перехрестя автомобілем марки Renault, за кермом якого перебувала громадянка ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортному засобу завдані механічні пошкодження. Згідно із звітом суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 № 114-21 від 14.06.2021 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику службового транспортного засобу на дату оцінки складає 431 054,09 грн. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 02.07.2021 у справі № 367/3577/21 відповідача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік. Постановою Київського апеляційного суду від 20.08.2021 у справі № 367/3577/21 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови Ірпінського міського суду Київської області, у зв`язку із чим оскаржуване рішення суду першої інстанції набрало законної сили. Автомобіль марки Renault використовувався відповідачем на законних підставах, тобто у спосіб передбачений пунктом 2.2 Правил, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 326770 від 12.05.2021. Аналіз вищевказаних актів законодавства свідчить, що шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки виникає у її завдавача за умови, що останній на відповідній правовій підставі використовував (володів) транспортним засобом, його дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладене, в результаті ДТП, що сталася з вини відповідача, позивачу завдано матеріального збитку у вигляді пошкодження службового транспортного засобу, у зв`язку із чим, на думку позивача матеріали позовної заяви містять достатні докази для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за заподіяну майнову шкоду СБУ. На користь СБУ здійснено страхове відшкодування частини збитків, завданих внаслідок ДТП у сумі 130 000 грн., а відтак залишок невідшкодованої частини матеріального збитку складає 301 054,09 грн. (вартість матеріального збитку згідно із звітом 431 054,09 грн. 130 000 грн. = 301 054,09 грн.). Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Служби безпеки України майнову шкоду в розмірі 301 054,09 грн. та понесені судові витрати в сумі 4 515,82 грн.

В підготовчому засідання представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

В підготовчому засідання відповідач визнала позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік. Відповідно до даної постанови встановлено, що ОСОБА_1 12.05.2021 p., о 20-25 год, на автодорозі М-07, Київ-Ковель, 22 км, керуючи автомобілем «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Чкалова, не надала перевагу в русі автомобілю «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. В результаті зіткнення автомобіль «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем «Opel» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , з автомобілем «Chery» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобілем «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_6 та перекинувся. Внаслідок цього автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.16.11ПДР.

Згідно із звітом суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 № 114-21 від 14.06.2021, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Renault Duster» державний номер НОМЕР_2 на дату оцінки складає 431 054,09 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 автомобіль «Renault Duster» державний номер НОМЕР_2 належить Службі безпеки України.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків повинне мати місце у разі наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в і обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Нормами ст. 1187 ЦК України передбачено - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортного засобу, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання. Зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні було встановлено, що власнику транспортного засобу марки «Renault Duster» державний номер НОМЕР_2 завдано матеріального збитку, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи, що вартість матеріального збитку згідно калькуляції складає 431 054,09 грн. На користь СБУ здійснено страхове відшкодування частини збитків, завданих внаслідок ДТП у сумі 130 000 грн., а відтак залишок невідшкодованої частини матеріального збитку складає 301 054,09 грн. (вартість матеріального збитку згідно із звітом 431 054,09 грн. 130 000 грн. = 301 054,09 грн.), тому стягненню з відповідача підлягають кошти у розмірі 301 054,09грн. в порядку відшкодування майнової шкоди.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4 515,82 грн.

Керуючись ст. 1-12, 76-81, 95, 141, 206, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 16, 395, 1166, 1187 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Служби безпеки України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної майну СБУ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Служби безпеки України майнову шкоду в розмірі 301 054,09грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Служби безпеки України сплачений судовий збір в розмірі 4 515,82грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза