КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/127/22
УХВАЛА

20.12.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника у виконавчих листах №520/15620/17, виданих 21.10.2021 року та 12.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_3 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника у виконавчих листах №520/15620/17, виданих 21.10.2021 року та 12.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси, в якій заявниця просить суд замінити стягувача за виконавчими листами №520/15620/17, виданими 12.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси, з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 , з посиланням на те, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вона ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем до майна останнього.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу вказану справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 20.07.2022 року прийнято до розгляду вказану заяву та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначені по справі, як і у призначене на 20.12.2022 року, сторони не з`явились,, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч.3 статті 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи встановлені стисли законодавством строки для розгляду такого роду заяву, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/15620/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав.

Так, у грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав, у розмірі 55 260,00 грн та процентів за користування коштами у розмірі 14 511,42 грн, що становить суму 69 771,42 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 28 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеса від 29 березня 2019 року заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати на оплату правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року змінено у частині стягнення правової допомоги з 5 000,00 грн до 2 500,00 грн.

У решті додаткове рішення залишено без змін.

20.09.2021 року Одеським апеляційним судом ухвалено додаткову постанову, якою ухвалено додаткове рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати на оплату правничої допомоги в сумі 3 000,00 (три тисячі) гривень.

Крім того, ухвалою Верховного суду від 17.09.2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав.

На підставі вищевказаних рішень, Київським районним судом міста Одеси видані виконавчі листи №520/15620/17, а саме:

- 21.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судових витрат на оплату правової допомоги у розмірі 2500,00 грн.;

- 12.07.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судових витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.

З поданих до суду заявницею документів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , помер.

Згідно зі ст.55 Цивільного процесуального кодексу, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно ч.1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч. 2 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття боржника внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним із його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті стягувача за наявності спадкоємців відбувається заміна стягувача в зобов`язанні.

Отже, в даному випадку підлягає встановленню коло спадкоємців, якими прийнято спадщину до майна померлого.

У відповідності до приписів ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок зокрема оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1270 ЦПК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Одночасно суд зазначає, що з 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану, який діє станом на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Приймаючи, що спадщина до майна ОСОБА_4 відкрилась з часу його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період дії воєнного стану в Україні, строк для прийняття спадщини останнього закінчується 17.01.2023 року включно, в період якого спадкоємці останнього мають право здійснити дії з прийняття чи неприйняття спадщини.

На підставі вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 подано до суду заяву, як спадкоємцем останнього передчасно, оскільки строк для прийняття спадщини іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , не закінчився.

Стосовно доводів ОСОБА_1 у заяві, що вона є єдиним спадкоємцем до майна ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Як вбачається з поданого до суду листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Тетяни Андріївни від 15.07.2022 року за №243/02-14, приватним нотаріусом 23.03.2022 року заведена спадкова справа №13/2022 до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви ОСОБА_1 про приянття спадщини за заповітом. Також нотаріусом повідомлено, що 24.03.2022 року звернувся до нотаріуса син спадкодавця ОСОБА_5 , який повідомив, що на час смерті спадкодавця він не був інвалідом та непрацездатним за віком, у зв`язку з чим не має право на обов`язкову частку у спадщині.

Однак, судом враховується, що статтею 1217 ЦПК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1223 ЦПК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, статтею 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, приймаючи, що у строк для прийняття спадщини, спадкоємець за заповітом має право на відмову від спадщини, а також враховуючи, що крім спадкоємця за заповітом, на спадщину мають право особи, які мають право на обов`язкову часту у спадщині у відповідності до вимог статті 1241 ЦК України, суд вважає, що оскільки строк для прийняття спадщини до майна ОСОБА_4 , не закінчився, коло спадкоємців до майна останнього встановити не можливо, а відтак вимоги ОСОБА_1 про заміну ОСОБА_4 , як стягувача за виконавчими листами, на неї, як єдиного спадкоємця, є передчасними та наразі необґрунтованими.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд вважає заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника у виконавчих листах №520/15620/17, виданих 21.10.2021 року та 12.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси, передчасною та підлягаючою залишенню без задоволення.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений у праві на повторне звернення до суду з цієї заявою.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника у виконавчих листах №520/15620/17, виданих 21.10.2021 року та 12.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.