Дата документу 21.06.2022 Справа № 554/8731/21
Провадження № 2/554/923/2022
21 червня 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі
головуючого судді Гольник Л.В.,
при секретарі Матвієнко О.І.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_2 . У вказаному житловому приміщенні зареєстровані позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 . Проте, відповідач лише зареєстрований, ніколи не проживав і не проживає у вказаному житловому приміщенні, не приймає участі в утриманні житла, сплаті комунальних послуг. Оскільки через реєстрацію відповідача у його квартирі він не може реалізувати свої права, тобто це створює йому незручності, просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_5 не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України та шляхом направлення судового виклику за останнім відомими зареєстрованим місцем проживання. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до такого висновку.
За статтями 3 та 4 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Так, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частина 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно договору дарування від 07.03.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Шимкою О.І. та витягу з державного реєстру правочинів, ј частини будинку по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с.12, 13).
Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2009 року право приватної спільної часткової власності на ј частину будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.8,9).
Відповідно до копії домової книги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 з 16.12.2013 року (а.с.12-12 звор.).
Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач ОСОБА_8 фактично не проживає у спірному будинку з моменту реєстрації, понад шість років.
Даний факт підтверджують свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , допитані судом у судовому засіданні.
Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України в розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, за якими члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.
Також, відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Так, глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.
Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що відповідач не проживає у спірній квартирі. Для ухвалення рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, має бути належним чином доведено факт непроживання особи у приміщенні без поважних причин понад один рік. В той же час, в даному випадку, такі обставини належним чином доведені.
За таких обставин, вимога про визнання ОСОБА_9 таким, що втратив право на користуванням житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 908,00 грн.
На підставі ст. ст. 15, 16, 319, 405 ЖК України, керуючись ст. ст. 259, 263-265,268, 273, 280 - 282, 284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В.Гольник