Справа №: 343/1661/22
Провадження №: 2/0343/560/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря судових засідань - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжя і стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, що зареєстрований 12 лютого 2019 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 38, малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 2 700,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, які стягувати до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивувала тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї. В березні 2019 року ОСОБА_2 було засуджено до позбавлення волі і на даний час він відбуває покарання у Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». З того часу пройшло більше 3 років, зараз у неї є інший чоловік, з яким вона бажає створити сім`ю. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася, тому спільне проживання з відповідачем є неможливим. Одночасно просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 700,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, які стягувати до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов (а.с. 31), в якому вказав, що на розірвання шлюбу з позивачкою згідний, однак не погоджується з вимогами про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він не є батьком цієї дитини, так як вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2019 року його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке він на даний час відбуває у Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». Строк відбування даного покарання рахується з моменту його фактичного затримання - 14.02.2019 року. Оскільки на час зачаття дитини він на волі не перебував і побачень з ОСОБА_1 не мав, то не може бути батьком.

28 листопада 2022 року представником відповідача-позивача згідно ордеру про надання правничої допомоги серії АР № 1070690 від 20.10.2022 року (а.с. 24) адвокатом Карчевським С.О. в інтересах ОСОБА_2 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, який обгрунтовано тим, що 12 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а ІНФОРМАЦІЯ_2 остання народила хлопчика, якого назвала ОСОБА_3 . ОСОБА_1 зареєструвала народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, про що було видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 року від 08.01.2020 року, актовий запис № 18. Згідно даного свідоцтва, батьком ОСОБА_4 записано ОСОБА_2 . Однак, із записом про своє батьківство ОСОБА_2 не згідний, оскільки вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2019 року його було засуджено до 5 років виді позбавлення волі і на даний час він відбуває покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». Строк відбування покарання рахується з моменту його фактичного затримання, тобто з 14.02.2019 року. На час ймовірного зачаття дитиниОСОБА_2 знаходився в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», на волі не перебував, побачень зі ОСОБА_1 не мав, тому не може бути біологічним батьком дитини.

В судовому засіданні позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та її представник згідно довіреності від 27.09.2022 року, виданої Калуським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с. 38), ОСОБА_5 первісні позовні вимоги підтримали та зустрічні позовні вимоги визнали. При цьому ОСОБА_1 пояснила, що її одруження зі ОСОБА_2 було фіктивним, без наміру створити сім`ю і вони ніколи в сімейних відносинах не перебували. Дане одруження вона зареєструвала за проханням своїх батьків, які дружили з батьками ОСОБА_2 і останні вважали, що це допоможе йому при ухваленні вироку суду. Фактично батьком її сина ОСОБА_3 є ОСОБА_6 , з яким вона тоді зустрічалася і вже кілька років проживає в фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_2 не є і не може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , оскільки на час зачаття дитини вже перебував під вартою. За таких обставин вона проситьзакрити провадження в справі за її позовом до ОСОБА_2 в частині вимог про стягнення з останнього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 700,00 грн. щомісячно з урахуванням індексаціїзакрити, про що також подала письмову заяву та задоволити її позов в частині вимог про розірвання шлюбу з відповідачем, а також задоволити зустрічний позов ОСОБА_2 та виключити відомості про нього, як батька дитини,з актового запису № 18 від 08 січня 2020 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро).

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Карчевський С.О. в судове засідання не з`явилися, останній подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності за наявними в справі матеріалами (а.с. 58).

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що провадження в справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід закрити, а первісний та зустрічний позов задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

14 грудня 2022 року позивачка-відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду з письмовою заявою, в якій вказала, що відмовляється від позовних вимог про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить закрити провадження в справі у цій частині, оскільки ОСОБА_2 не є біологічним батьком її дитини.

За таких обставин, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивачки-відповідачки ОСОБА_1 від позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, оскільки вона не суперечить закону й інтересам сторін і з цих підстав провадження в цій частині позову закрити.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 12.02.2019 року (а.с. 12), сторони по справі 12 лютого 2019 року зареєстрували шлюб у Шевченківському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 38.

Згідно з вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2019 року (а.с. 33-35), ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено йому остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання - 14.02.2019 року.

Як ствердила в судовому засіданні позивачка-відповідачка, її одруження зі ОСОБА_2 було формальним, фактично вони як сім`я ніколи не проживали, оскільки з 14.02.2019 року останній перебуває в місцях позбавлення волі.

Відповідач-позивач на розірвання шлюбу згідний, про що вказав у відзиві на первісний позов та своєму зустрічному позові.

За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб існує формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін, а тому первісний позов ОСОБА_1 слід задоволити, укладений між нею та ОСОБА_2 шлюб розірвати, малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживанні з матір`ю, позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 , прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати.

Згідно ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 122 даного Кодексу передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

В п. 109 рішення Європейського суд з прав людини від 17.07.2007 року у справі «Євмерович проти Сербії» вказано, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, при вирішенні питання про оспорювання батьківства суди, зобов`язані приділяти особливу увагу якнайкращим інтересам дитини.

Як вбачається з вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2019 року (а.с. 33-35), ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання - 14.02.2019 року.

Згідно з довідкою № 10/2825/2 від 07.11.2022 року, виданою Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» (а.с. 32), початок строку відбування покарання за вказаним вироком ОСОБА_2 рахується з 14.02.2019 року, до установи він прибув 11.02.2020 року з Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», за весь час відбування покарання побачень з дружиною ОСОБА_1 не було.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він є батьком сина позивачки-відповідачки ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , оскільки тривалий час з нею зустрічався і вже більше 3 років вони проживають у фактичних сімейних відносинах та виховують сина, який навіть візуально дуже на нього схожий.

Проаналізувавши вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки на час ймовірного зачаття дитини він перебував під вартою, побачень з позивачкою-відповідачкою не мав, що підтверджується вказаною вище довідкою № 10/2825/2 від 07.11.2022, а також поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

За таких обставин суд вважає, що зустрічний позов слід задоволити та виключити відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про його народження № 18 від 08.01.2020 року, складеного Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114,121,122,136,160 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 255, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та провадження в справі в цій частині закрити.

Первісний та зустрічний позови задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 12 лютого 2019 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 38, - розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживанні з матір`ю, позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 .

Виключити з актового запису № 18 від 08 січня 2020 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивачка-відповідачка: ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт номер: НОМЕР_4 , виданий 10.06.2019 року.

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а фактичне місце перебування: Державна установа «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», що знаходиться за адресою: 70441, Запорізька область с.Біленьке вул. Запорізька, 32, РНОКПП: , паспорт серії НОМЕР_5, виданий Комунарським РВ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 02.03.2015 року.

Суддя: