П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„15" лютого 2022 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 221/4177/21

Номер провадження 22-ц/804/426/22

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Баркова В.М. , Лопатіної М.Ю.

за участю секретаря: Грішко С.В.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року головуючого судді Подоляк Я.М. зі складанням повного тексту судового рішення 01 листопада 2021 року по цивільній справі про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Біцулова А.А., звернулася до суду з позовом про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії за віком. 11 грудня 2020 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 199 498,01 грн та звернулась до відповідача за виплатою недоотриманої пенсії, але, лише 25 травня 2021 року здійснив виплату у розмірі 176 051,50 грн. Різниця між сумою недоотриманої пенсії зазначеною у свідоцтві про право на спадщину за законом та фактично виплаченою складає - 23446,51 грн.З урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію за період з 28 січня 2018 року по 31 березня 2020 року після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 23 446,51 грн.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію в порядку спадкування після померлої, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 23 446,51 грн, судовий збір в сумі 908 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне дослідження обставин по справі та неправильне застосування норм матеріального права.В обґрунтування доводів скарги, зокрема, зазначено, що розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення та виплачується не більше ніж за три роки.

ОСОБА_2 перебувала на обліку в Волноваському управлінні та отримувала пенсію по 31 березня 2017 року. З 01 квітня 2017 року виплата пенсії ОСОБА_2 була призупинена у зв`язку з відсутністю за фактичним місцем проживання, заяв про поновлення виплати пенсії від ОСОБА_2 до управління не надходило. Позивач звернулась до Волноваського управління з заявою та відповідними документами щодо виплати недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, після сплину трьохрічного строку, передбаченого статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки, матеріали щодо поважності пропуску строку звернення за виплатою пенсії відсутні, Волноваським управлінням було виплачено за період з 28 січня 2018 року по 31 березня 2020 року 176 051,47 грн.

Системний аналіз статей 1219, 1227 ЦК України, при застосуванні до встановлених у даній справі обставин, дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на пенсію, як об`єкт цивільних прав, яке нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право та право на суми нарахованої пенсії за життя спадкодавцю, які належали йому та недоотриманні за життя, що передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, право на нарахування пенсії не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах. Оскільки, померла за життя не вжила заходів щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, вона не скористалася своїм правом на отримання належних пенсійних коштів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Донецького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року за номером провадження 22-ц/804/3024/19 та від 11 лютого 2020 року № 243/5743/19.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Біцулова А.А. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, як необґрунтовану, а рішення суду без змін, зокрема зазначаючи, що відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у вигляді суми недоотриманої пенсійної виплати, нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 та не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим, відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі. Наголошує, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення його права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Особа може заявляти про порушення ст. 1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. «Майном» може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні «легітимні сподівання» на реалізацію майнового права. Зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на один з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає в примусовому виконанні обов`язку в натурі, вважає, що стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача у порядку спадкування недоотриманих померлою ОСОБА_2 пенсійних виплат є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання судової повістки, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.69,75,76). У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Біцулова А.А. просила розглянути справу без її участі ( а.с. 71).

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про день та час розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. Між тим, з урахуванням належного повідомлення всіх учасників справи про дату, час і місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції не вбачає перешкод для розгляду справи, з метою дотримання строків розгляду справи, передбачених ч.1 ст.371 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , реєстрація смерті була проведена на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області у справі № 221/4843/20 від 28 липня 2020 року. Свідоцтво про смерть видане Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 31 липня 2020 року, серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку позивач приймає як спадкоємець за законом від 11 грудня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі за №909. Із спадкового майна залишилась недоотримана пенсія за віком.

26 серпня 2020 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Шишман В.О. заведена спадкова справа № 361/2020. На запит нотаріуса до відповідача щодо суми недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 надана довідка № 0576-05-8/7655 від 13 жовтня 2020 року, в якій зазначений розмір недоотриманої пенсії складає 199 498,01 грн.

11 грудня 2020 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадщина складається з недоотриманої пенсії в розмірі 199 498,01 грн, належних спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі довідки за №0576-05-8/7655 від 13 жовтня 2020 року, виданого Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

25 травня 2021 року Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснило виплату у розмірі 176 051,50 грн., що підтверджується заявою на виплату переказу від 25 травня 2021 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Тому, оскільки в судовому засіданні встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії померлій ОСОБА_2 складає 199 498,01 грн, а виплачена, як недоодержана пенсія на заяву спадкоємця, 176 051,50 грн, про що зазначав позивач та не заперечував відповідач, невиплачена пенсія, яка увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 складає 23 446,51 грн, підлягає виплаті позивачу, як майно, яке увійшло до складу спадщини.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки вони відповідають обставинам справи, вимогам матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, з огляду на наступне.

За положеннями частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч.1-2 ст.1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон).

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанова Верховного Суду від 06 липня 2020 року у справі № 750/8819/19, від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 нараховано відповідно до положень ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою неотриманої пенсії, спростовуються матеріалами справи, а саме, в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 11 грудня 2020 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є., згідно з яким, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , спадщина на яку видано це свідоцтво складається з суми неотриманої в зв`язку зі смертю пенсії, у розмірі 199 498, 01 грн, яка належала спадкодавцю на підставі довідки Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 0576-05-8/7655 від 13 жовтня 2020 року, вказане свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнавалося, тому, доводи відповідача не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апеляційної інстанції не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на правові позиції викладені у постановах Донецького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року за номером провадження 22-ц/804/3024/19 та від 11 лютого 2020 року № 243/5743/19 неспроможні, так як стосуються інших правовідносин, ніж заявлені в позові.

Отже, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права, а тому, це рішення відповідно до статті 375 ЦПК України необхідно залишити без змін.

Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, питання про розподіл судових витрат апеляційний суд не вирішує.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 18 лютого 2022 року.

Судді: