ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2452/22 Справа № 206/4617/21 Суддя у 1-й інстанції - Плінська А. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 03 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона та відповідач з 24 липня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З серпня 2021 року вона разом з дітьми проживає окремо від відповідача, діти перебувають на повному її утриманні, добровільно ОСОБА_1 допомоги не надає, є працездатним, фізично здоровим на триманні нікого не має, а тому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно по 4 300 грн. на утримання кожного із дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 03 листопада 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі по 4 000 грн. на утримання кожного із дітей, але не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2021 року і до повноліття дітей. Вирішено питання стосовно судових витрат (а.с.36-37).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду змінити та зменшити аліменти, що підлягають до стягнення з нього до 2 510 грн. на кожну дитину.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він не має матеріальної змоги для сплати аліментів саме у розмірі по 4 000 грн, оскільки розмір аліментів сукупно 8 000 грн. перевищує половину його доходу. Він весь час після припинення фактичних шлюбних відносин з позивачем, спілкується з дітьми та допомагає їм. Позивач не довела суду належними та допустимими доказами наявність обставин для стягнення з нього аліментів у розмірі більшому ніж відповідний гарантований державою прожитковий мінімум (а.с. 42-47).

Правом на надання відзиву позивач по справі не скористалась.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення змінити в частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі з 24 липня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Від цього шлюбу вони мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на теперішній час проживають разом із позивачем, окремо від відповідача.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач частково визнав позов, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі по 4 000 грн на кожну дитину, що не ставить його у скрутне матеріальне становище, виходячи з отримуваного ним заробітку (доходу).

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання дітей. Разом з тим, з визначеним розміром аліментів до стягнення суд не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей які проживають разом з позивачем, разом з тим, розмір визначених судом аліментів не відповідає встановленим у справі обставинам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має постійне місце роботи працюючи з 03 червня 2019 року на посаді ТОВзІІ "Вортекс" на посаді водія навантажувача, та його дохід з травня 2021 року по жовтень 2021 року, без врахування податків, становить 116 736, 13 грн (а.с.49).

Позивачем не надано доказів належності відповідачу на праві власності нерухомого майна. Під час судового засідання у суді першої інстанції адвокат позивача вказував про те, що дохід позивача складає приблизно 12 000 грн. на місяць, у зв`язку з чим, судова колегія вважає, що з урахуванням рівня цін в країні, достатнім буде розмір аліментів в сумі по 3 000 грн. на кожну дитину, який, з урахуванням понесення витрат на дітей ще й матір`ю в рівній частині, перевищуватиме мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» дітей віком від 6 до 18 років.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що участь в утриманні дитини повинен брати кожен з батьків та в разі понесення додаткових витрат на дитину позивач не позбавлена можливості ставити питання щодо стягнення цих витрат з відповідача у порядку статті 185 СК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та зміни оскаржуваного рішення суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів та залишення без змін рішення суду в іншій частині.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2021 року змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 ) на утримання доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 4 000 грн. щомісячно до 3 000 грн. щомісячно на утримання кожного із дітей, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку починаючи стягнення, з 13 жовтня 2021 року і до повноліття дітей.

В решті рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров