Справа №442/2310/22
Провадження №2/442/744/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

секретаря Антоненко В.О.,

з участю представника позивача адвоката Шемеляка М.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шемеляк Михайло Степанович, до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

Адвокат Шемеляк М.С. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що на підставі виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2022 №442/4553/21 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи з 16.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист пред`явлено до примусового виконання в органи державної виконавчої служби. Зазначає, що відповідач не сплачував аліменти на дочку у період з 16.06.2021 по 28.04.2022, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 16408,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 28.04.2022 у ВП №68784344. Наведені вище обставини змушують її звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача в її користь пеню за прострочення сплати аліментів на дочку в сумі 16408,00 грн.

19.05.2022 відповідач подав на розгляд суду відзив на позов. Зазначив, що в лютому, квітні та травні 2022 року перерахував позивачу кошти, що слід вважати оплатою аліментів за квітень та травень 2022 року, а після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження повністю сплатив заборгованість по аліментах. Вказане свідчить, що він не ухилявся від сплати аліментів на дочку. У розрахунку заборгованості від 28.04.2022 за червень 2021 року помилково вказана сума до стягнення 2000 грн, коли за судовим рішенням аліменти стягуються з 16.06.2021, відповідно у згаданому місяці мають складати 1000 грн., що підтверджується новим розрахунком суми заборгованості по аліментах від 17.05.2022. Проте, позивачем проведено нарахування пені, виходячи з суми 2000 грн. боргу за червень 2021 року. Крім того, державний виконавець не повідомляв його про заборгованість по аліментах, не надсилав письмових повідомлень про необхідність їх погашення. Позивач не вживала жодних дій для спонукання його сплатити аліменти в добровільному порядку після розгляду апеляційної скарги, зокрема, щодо відкриття рахунку в банку. Вважав, що позивач оскаржила постанову апеляційного суду в касаційному порядку і тому не подала документи на примусове виконання рішення суду. Зважаючи на відсутність вини в його діях, просить суд відмовити у задоволенні позову.

03.06.2022 представник позивача подав відповідь на відзив. Вважає заперечення відповідача необгрунтованими. Відповідачем не доведено обставин, передбачених ст. 15 СК України, які б перешкоджали йому у виконанні свого сімейного обов`язку по матеріальному утриманні дитини, відтак, доводи відповідача про відсутність його вини у затримці виплати аліментів вважає безпідставними та надуманими. Зважаючи на вказане, просить суд задоволити позов.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задоволити. Пояснив, що Львівським апеляційним судом присуджено стягувати 2000 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи з 16.06.2021. Державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості, який відповідачем не оскаржувався. Вважає, що у відповідача не було жодних перешокод добровільно виконувати рішення суду, не зважаючи на те, що виконавчий лист видано у лютому місяці 2022 року. Просить задоволити позовні вимоги, а також заявив про необхідність вирішення питання щодо стягнення з відповідача судових витрат після ухвалення рішення суду.

Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та підтримав викладене у відзиві на позов. Пояснив, що неодноразово звертався до дружини з проханням відкрити рахунок у банку, на який він мав би змогу надсилати кошти в рахунок сплати аліментів. Однак, дружина ігнорувала його прохання, натомість, пропонувала звернутися у виконавчу службу. На його звернення державний виконавець, у свою чергу, рекомендував чекати, допоки надійде виконавчий лист та буде відкрито виконавче провадження. Як наслідок, він не знав куди оплачувати борг. Адвокат порекомендував йому направити позивачу аліменти поштовим переказом, що він і зробив неодноразово. Але, враховуючи той факт, що позивач періодично змінює своє місце проживання (м.Трускавець, с.Рихтичі), він вирішив не ризикувати та не направляв більше кошти поштовим переказом. Звертає увагу, що виконавче провадження відкрито лише 12 квітня 2022 року, після чого він одразу ж, у квітні, почав сплачувати аліменти в межах виконавчого провадження. Крім цього, отримавши самостійно у державного виконавця розрахунок заборгованості, він погасив таку у повному обсязі. Вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки він жодним чином не ухилявся від сплати аліментів.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з виконавчим листом №442/4553/21, виданим 22.02.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, 28.12.2021 Львівський апеляційний суд ухвалив стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи з 16.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з постанови Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів), 12.04.2022 відкрито виконавче провадження №68784344 з виконання виконавчого листа №442/4553/21.

Згідно розрахунку державного виконавця Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) щодо заборгованості ОСОБА_1 по аліментах на дочку від 28.04.2022 борг станом на 01.05.2022 становить 16408,00 грн; при цьому, сума, що підлягає сплаті у червні 2021 року, зазначені в розмірі 2000 грн.

У той же час, відповідно до розрахунку державного виконавця Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) щодо заборгованості ОСОБА_1 по аліментах на дочку від 17.05.2022, борг станом на 01.05.2022 складає 15500,00 грн. Суд звертає увагу, що у даному розрахунку сума, що підлягає сплаті у червні 2021 року, зазначена в розмірі 1000 грн.; у лютому місяці 2022 року боржником сплачено 3600 грн та у квітні 2022 року - 1900 грн.

Як вбачається з розрахунку державного виконавця Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) від 01.06.2022, заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 01.06.2022 відсутня.

Відповідно до фіскальних чеків, долучених до відзиву, від 18.02.2022 та від 08.04.2022, відповідачем здійснено адресний поштовий грошовий переказ на прізвище ОСОБА_4 в сумі 3600,00 грн та 1900,00 грн. відповідно.

Згідно квитанцій від 28.04.2022 та 16.05.2022, ОСОБА_1 здійснив грошовий переказ Дрогобицькому МР ВДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) в сумі 1038,00 грн., 11000,00 грн. та 4000,00 грн.

Відповідно до ст. 196, 197 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 1 та 2 ст. 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Вище вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі N661/905/19.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних доказів щодо безпосередньої вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах.

Слід звернути увагу на те, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про стягнення з відповідача аліментів на дочку оскаржувалося в апеляційному порядку, 28.12.2021 Львівським апеляційним судом змінено рішення першої інстанції; виконавчий лист на виконання рішення суду видано 22.02.2022; виконавче провадження відкрито 12.04.2022; відповідач, в свою чергу, сплачував аліменти в лютому, квітні, травні 2022 року, зокрема, у травні 2022 року погасив усю суму заборгованості. Відтак, платник аліментів вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, що свідчить про відсутність у відповідача умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментах.

Отже, зважаючи на викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шемеляк Михайло Степанович, до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.06.2022.

Суддя Грицай М.М.