ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року

м. Валки

справа № 639/5649/18

провадження № 22-ц/818/3278/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Сізонової О.О.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «УкрСиббанк»

відповідач ОСОБА_1

третя особа: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Валки Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2022 року ухвалене у складі судді Трухановича В.В.

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 49.8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( надалі Квартира) та належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та стягнути з відповідачів судовий збір.

Позов обґрунтовано тим, що 07.06.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_1 було укладено Договір споживчого кредиту №0 ( надалі Кредитний договір). За умовами цього договору позивач надав позичальнику кредит в сумі 25 000, 00 дол США, а останній зобов`язався повернути грошові кошти в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07.06.2017. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 13,50 % річних. Згідно з п. 4.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит позичальник сплачує позивачу додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по кредитному договору відповідно до договору іпотеки від 07.06.2007 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали в іпотеку Квартиру, що належала їм на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності. Внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором виникла заборгованість. Рішенням Жовтневого суду м. Харкова від 09.04.2010 по справі №2-668/2010 позов було задоволено та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (поручитель) заборгованість за Кредитним договором в сумі 23 313. 63 долари США. На виконання зазначеного рішення суду було відкрито виконавче провадження № 30345921. Проте заборгованість ОСОБА_1 не була погашена, рішення суду залишається не виконаним. Станом на 04.10.2018 заборгованість за Кредитним договором становить: по кредиту та процентам у розмірі 74 277, 42 дол США та по пені у розмірі 646 528, 47 грн, що складається з : 21 666, 59 дол. США - заборгованість за кредитом, 52 610, 83 дол. США - заборгованість за процентами, 199 862, 56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 04.10.2017 року по 04.10.2018 року, 446 665,91 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована з 04.10.2017 по 04.10.2018.

Заочним рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2019 року позов задоволено частково. З метою погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 0 від 07.06.2007 звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 49, 8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто в рівних долях з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір, з кожного окремо, по 881, 00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2019 року скасовано.

За результатом нового розгляду рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2022 року позов Банку задоволено частково. З метою погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 0 від 07.06.2007 року у сумі 23 313, 63 доларів США, яка складається з: простроченої заборгованості 2 986, 46 доларів США, пені 118, 76 доларів США, непогашеної частини кредиту 20 208, 41 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 49, 8 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд в супереч вимогам закону захистив право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки поза межами строку позовної давності. Банк скористався своїм правом на подання позову про стягнення заборгованості за Кредитним договором у червні 2009 року, тим самим перервавши термін позовної давності, тому зазначений строк сплинув ще у червні 2012 року. А з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки Банк звернувся більше ніж через 6 років - 05.10.2018. Крім цього суд не повно встановив обставини у справі, а саме не звернув уваги на те, що заборгованість за кредитом і вартість іпотечного майна є неспівмірними, позивач не надав суду належного висновку про оцінку предмета іпотеки, станом на день розгляду справи відбулися електронні торги на виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2019 року за наслідком яких право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_2 , тобто відсутній предмет спору.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що рішення суду відповідає вимогам закону, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Позивач пред`явив позов про звернення стягнення на предмет іпотеки без пропуску трирічного строку позовної давності, оскільки останній строк чергового платежу відповідача за Кредитним договором визначений календарною датою - 07.06.2017. Тобто строк позовної давності закінчується 07.06.2020, а позивач звернувся до суду 05.10.2018. Згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» залишок суми, що залишилася після покриття витрат виконавчого провадження, виконавчого збору та задоволення вимог стягувачів, повертається боржнику. Тому у випадку якщо виручена від продажу Квартири сума буде перевищувати суму заборгованості залишок буде повернуто відповідачу. Також, у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається, а встановлюється при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом. Позивач не згоден з твердженням апелянта про відсутність предмету іпотеки, оскільки ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів та витребування майна. Ухвалою суду заборонено відчуження Квартири ОСОБА_2 .. Таким чином ОСОБА_1 намагається ввести в суд в оману та повернути собі у власність предмет іпотеки, що є предметом спору. ОСОБА_1 не зазначає жодної обставини, яка б вказувала на те, що заборгованості по спірному договору не існує.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 частини 1, частинами 2, 4 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами 07 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 17.10.2018 Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (т. 1, а.с. 86-91)/

Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит в сумі 25 000, 00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07.06.2017, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1., 1.2. Кредитного договору) (т. 1, а.с. 92-93).

За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 13.50 % річних. Сторони договору домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком і які ще не повернуті останнім у власність банку (п. 1.3 Кредитного договору).

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит позичальник сплачує Позивачу додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

07 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 17.10.2018 Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки.

Відповідно до умов цього договору в забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань громадянина України ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 07 червня 2007 року в іпотеку Банку передано нерухоме майно двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 251 995, 00 грн (т. 1, а.с. 94-97, 98).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла ( т. 2 а.с.32).

Оскільки після її смерті ОСОБА_1 прийняв спадщину на належну їй 1/2 частину Квартири, що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2019 ( а.с. 63). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року встановлено вважати належним відповідачем по справі правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором - 1 в сумі 23 313,63 (двадцять три тисячі триста тринадцять) доларів США, 63 центи, що за курсом НБУ станом на 14.05.2009 року складає 177 771(сто сімдесят сім тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 11 коп. на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005, . Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованість за договором -2 в сумі 12 485 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) доларів США 25 центів, що за курсом НБУ станом на 14.05.2009 року складає 95 202 ( дев`яносто п`ять тисяч двісті дві) грн. 55 коп. на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005, . Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 250 (двісті п`ятдесят) 00 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005, . (т. 1, а.с. 99-102)

Будь-яких доказів щодо виконання вказаного рішення суду матеріали справи не містять.

Таким чином між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст. 33 Закону «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 2.1.2. Договору іпотеки від 07 червня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у разі порушення іпотекодавцями/боржником обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцями/боржником цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки. (т. 1, а.с. 94 - 97).

Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю.

Відповідно до положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 ( провадження 14-546цс19) наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги АТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованим.

Разом з тим, як встановлено судом, ПАТ «УкрСиббанк» скористався своїм правом вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором, та таким чином змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів та порядку сплати процентів за користування кредитними коштами, тобто настав строк виконання договору у повному обсязі.

З вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся у червні 2009 року (пред`явивши позов до суду про стягнення заборгованості за Кредитним договором станом на 14.05.2009 ). Тому саме з цього часу настав строк виконання зобов`язань за Кредитним договором у повному обсязі. З позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки АТ «УкрСиббанк» у жовтні 2018 року.

Встановлено, що відповідач подав до суду заяву про застосування позовної давності.

Згідно з приписами частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Зміст статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин третьої п`ятої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту. Тобто зазначена норма ЦК України пов`язує можливість захисту порушеного права з наявністю у заявника поважних причин пропущення строку.

Позивачем не наведено причин пропущення строку звернення з позовом до суду, які можна було б визнати поважними.

Оскільки, відповідач заявив про застосування позовної давності, то у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити за спливом позовної давності.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції не дав належної правової оцінки, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, необхідно здійснити перерозподіл судових витрат.

На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягає стягненню з позивача на користь відповідача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в суді апеляційної інстанції 2643 грн.

Керуючись статтями 365, 366, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2022 року скасувати.

В задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) гривень судового збору сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2022 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук