МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. Справа №370/2855/21

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та гаражем шляхом заборони вчинення певних дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , (далі - позивач), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , (далі - відповідачі), в якому зазначив, що рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 29.11.1994 року, протокол №14, його матері - ОСОБА_4 було надано дозвіл на побудову гаражу розміром 4x7 метрів по АДРЕСА_1 та закріплено земельну ділянку розміром 30 м.кв., що підтверджується архівним витягом Архівного відділу Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 19.06.2018 року №05-04/370.

Рішенням III сесії Макарівської селищної Ради народних депутатів 22 скликання від 24.02.1995 року за матір`ю було закріплено вищезазначену земельну ділянку в постійне користування, що підтверджується архівним витягом Архівного відділу Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 19.06.2018 року №05- 04/371.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис 871.

Ще за її життя, на переданій їй в постійне користування земельній ділянці позивачем було побудовано гараж, що підтверджується технічним паспортом на гараж від 22.06.2018 року, виготовленим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 .

Після смерті матері надана їй земельна ділянка було передана в користування позивача, а в подальшому на підставі рішення Макарівської селищної ради від 04.04.2019 року за №754-44-VІІ у приватну власність, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданим Відділом у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, номер витягу НГВ-019 від 26.02.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису права власності 31263806 від 16.04.2019 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, індексний номер витягу 164247328 від 19.04.2019 року.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, в приватній власності позивача перебуває земельна ділянка площею 0,016 га з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер :01:030:0020, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Разом з тим, оскільки на належній позивачеві земельній ділянці розташований побудований гараж, право на будівництво якого було надано моїй матері, тому позивач вважає, що він, як єдиний спадкоємець, має право на користування ним, а в подальшому і набуття права власності на нього.

Рішенням Виконавчого комітету Макарівської селищної ради сьомого скликання Київської області від 19.09.2019 року, №071 позивачеві присвоєно адресний номер гаражу: АДРЕСА_3 .

Крім того, позивачем було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергетична компанія» договір про постачання електричної енергії№400651520 від 01.07.2020 року, що підтверджується заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, заявою-приєднанням до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, паспортом точки розподілу електричної енергії та актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

Позивач вказує, що він не може користуватися та розпоряджатися належним йому майном, оскільки земельну ділянку та розташований на ній гараж незаконно захопили та використовують в своїх інтересах відповідачі по справі - ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які проживають як подружжя в квартирі АДРЕСА_4 , що підтверджується актами від 19.06.2018 року та від 16.09.2020 року.

Крім того, 22.06.2020 року мною, на адресу ОСОБА_3 , було направлено претензію щодо звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та гаражу, яка залишена без реагування.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскільки відповідачі безпідставно користуються належним йому майном, а саме земельною ділянкою та гаражем, порушують його права на вільне володіння, користування та розпорядження ним, а тому він, посилаючись на ст. 391 ЦК України, просив суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні йому права власності на земельну ділянку та право користування гаражем, який розташований по АДРЕСА_3 шляхом заборони ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , користуватися вказаними земельною ділянкою та гаражем.

Ухвалою суду від 13.01.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали суду від 13.01.2022 року та позовну заяву з додатками відповідачі отримали 31.01.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №949 та №930.

Правом подати відзив на позов відповідачі не скористалися, а тому суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачеві на праві власності належить земельна ділянка площею 0,016 га з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер :01:030:0020, яка розташована по АДРЕСА_2 . Вказана земельна ділянка після смерті матері позивача передана в користування позивача, а в подальшому на підставі рішення Макарівської селищної ради від 04.04.2019 року за №754-44-VІІ у приватну власність, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданим Відділом у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, номер витягу НГВ-019 від 26.02.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису права власності 31263806 від 16.04.2019 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, індексний номер витягу 164247328 від 19.04.2019 року (а.с. 7-10).

Рішенням Виконавчого комітету Макарівської селищної ради сьомого скликання Київської області від 19.09.2019 року, №071 позивачеві присвоєно адресний номер гаражу: АДРЕСА_3 (а.с. 11).

Вказана вище земельна ділянка була надана у користування його матері ОСОБА_4 , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 29.11.1994 року, протокол №14, що підтверджується архівним витягом Архівного відділу Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 19.06.2018 року №05-04/370 (а.с. 12); рішенням III сесії Макарівської селищної Ради народних депутатів 22 скликання від 24.02.1995 року за матір`ю було закріплено вищезазначену земельну ділянку в постійне користування, що підтверджується архівним витягом Архівного відділу Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 19.06.2018 року №05- 04/371 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис 871 (а.с. 14).

Ще за життя матері, на переданій їй в постійне користування земельній ділянці позивачем було побудовано гараж, що підтверджується технічним паспортом на гараж від 22.06.2018 року, виготовленим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (а.с. 16).

Як вбачається з акту депутата Макарівської селищної ради від 19.06.2018 року ОСОБА_1 , є сином покійної ОСОБА_4 , яка на прибудинковій території по АДРЕСА_5 мала власний гараж. Вказаний гараж ОСОБА_4 , побудувала за власні кошти (а.с. 19).

Як вбачається з відповіді Макарівської селищної ради від 28.09.2020 року, ОСОБА_1 , звертався до селищної ради з приводу обстеження земельної ділянки площею 0,0016 га та гаражу по АДРЕСА_5 . За результатом обстеження встановлено, що вільний доступ до зазначеного об`єкту тимчасово обмежений. Також було встановлено, що зі слів позивача вказаним гаражем тимчасово користується ОСОБА_6 , про що складено відповідний акт обстеження за підписом депутата Макарівської селищної ради від 16.09.2020 року.

Разом з тим, з вказаного акту вбачається, що в результаті обстеження земельної ділянки площею 0,0016 га та гаражу по АДРЕСА_5 , що належить позивачеві, встановлено, що до вказаних об`єктів немає вільного доступу заявнику (а.с. 21).

Вирішуючи заявлені ОСОБА_1 , вимоги, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною ж другою ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При цьому, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами у цивільному процесі згідно ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Так, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що належну йому земельну ділянку та розташований на ній гараж незаконно захопили та використовують в своїх інтересах відповідачі по справі - ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , що підтверджується актами від 19.06.2018 року та від 16.09.2020 року.

Однак, вказані акти не містять даних, що належну позивачу власність використовують відповідачі та створюють цим перешкоди позивачу у здійсненні його права власності. Акт від 19.06.2018 року не містить таких даних, а тому не є належним доказом на підтвердження цієї обставини, як і акт від 16.09.2020 року.

Посилання позивача на відповідь Макарівської селищної ради також не може вважатися належним доказом на підтвердження цієї обставини, оскільки у відповіді зазначено, що ОСОБА_6 , вказаним гаражем користується зі слів самого позивача, що не є для суду достатнім доказом створення позивачеві перешкод.

Таким чином, позивач, у порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами обставини на обгрунтування своїх позовних вимог, що є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.06.2022 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 - адреса: АДРЕСА_7 ;

ОСОБА_3 - остання відома адреса, вказана у позовній заяві: АДРЕСА_7 .

Суддя О.В. Тандир