Справа № 128/2766/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_2 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, ОСОБА_3 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_2 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, ОСОБА_3 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.09.2021 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , з яким познайомилася ще у 2017 році.

Починаючи з грудня місяця 2018 року вона проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу.

Так, з грудня 2018 року вона та її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали разом однією сім`єю з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі заявник разом з дочкою ОСОБА_2 проживає і на даний час.

Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ОСОБА_4 , згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 27.02.2022 по 16.07.2022.

В період з 16.05.2022 по 16.07.2022 ОСОБА_4 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів н.п. Покровськ Донецької області.

16.07.2022 в м. Покровськ Донецької області, захищаючи територіальну цілісність та незалежність держави від збройної агресії Російської Федерації, ОСОБА_4 загинув від вибухової травми внаслідок військових дій.

В період спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю (з грудня 2018 року по 16.07.2022), ОСОБА_4 відносився до малолітньої ОСОБА_2 як до своєї рідної дочки, називав її дочкою, відповідно ОСОБА_2 називала ОСОБА_4 своїм батьком. Між ними були теплі сімейні відносини, як між батьком та дочкою.

Фактично ОСОБА_2 перебувала на утриманні ОСОБА_4 , він приймав участь у її вихованні та навчанні, забезпечував її матеріально, проводив з нею вільний час та організовував дозвілля. Крім того, вони проживали та проживають і на даний час у квартирі, належній ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 мав хороший заробіток, і так як спільно проживав із заявником, він фактично усі зароблені кошти витрачав на дочку ОСОБА_2 , так як намагався компенсувати відсутність належної батьківської любові та турботи у дочки ОСОБА_2 , оскільки її рідний батько - ОСОБА_3 залишив сім`ю коли дочці був лише рік і вона фактично свого рідного батька не знає.

Так як рідний батько дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , покинув сім`ю та не надавав коштів на утримання дитини, заявник була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/17028/16-ц було присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на користь заявника на утримання дочки ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Так, заявник отримує від ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. Станом на 30.09.2022 сукупний розмір заборгованості становить 4414,55 грн. Така сума аліментів для належного утримання дитини є мізерною. 1500 грн. не вистачає навіть на продукти харчування дитині, не кажучи уже про інші витрати необхідні для гармонійного розвитку дитини.

Дитина фактично перебувала на утриманні ОСОБА_4 , який її матеріально забезпечував в значно більшому розмірі, ніж заявник отримувала аліментів.

ОСОБА_9 купував для дочки ОСОБА_2 продукти харчування, одежу, за необхідності медикаменти, а також велосипед, скейт, телефон, планшет, ноутбук, забезпечував дитині відпочинок та дозвілля, а також мав інші витрати, для належного виховання, навчання та гармонійного розвитку дитини.

Допомога, яка надавалася ОСОБА_9 дочці ОСОБА_2 , була для неї хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Пунктом 10 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 року №975, передбачено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), зокрема, рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Малолітня ОСОБА_2 позбавлена можливості подати документи на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , на утриманні якого вона перебувала, так як для цього необхідно надати рішення суду, що підтверджує факт перебування на утриманні загиблого.

За наведених обставин заявник звертається до суду з заявою, в якій просить постановити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на утриманні ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким разом проживала за адресою АДРЕСА_1 .

Представник заявника Мазур А.В., яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_2 - адвокат Білозор О.Л. в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, вимоги заяви підтримує, просить їх задоволити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - Нетребченко Ю. в судове засідання не з`явилася, надіславши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в заяві зазначено, що проживає в м. Олешки Херсонської області.

Верховна Рада України 24.02.2022 на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення росії в Україну.

Згідно ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

На даний час м. Олешки Херсонської області, де проживає заінтересована особа ОСОБА_3 , є тимчасово окупованою росією територією України, де тривають активні бойові дії, в зв`язку з чим на даній території відсутні засобу поштового зв`язку з Україною, з огляду на що повідомити вищевказану особу про розгляд справи не представляється можливим.

Враховуючи введені на території України обмеження в зв`язку з воєнним станом та активними бойовими діями в м. Олешки, вважаю за можливе справу розглянути у відсутність заінтересованої особи ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2 , батьками якої являються ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

15.09.2021 ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.09.2021 (а.с. 10).

З грудня 2018 року ОСОБА_1 та її дочка, ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Агрономічної сільської ради №1254 від 27.07.2022 (а.с. 18).

Після повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України, ОСОБА_4 , згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 27.02.2022 по 16.07.2022 (а.с. 14).

В період з 16.05.2022 по 16.07.2022 ОСОБА_4 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів н.п. Покровськ Донецької області, що підтверджується довідкою В/Ч 3008 від 25.07.2022 №785 (а.с. 15).

16.07.2022 в м. Покровськ, Донецької області, захищаючи територіальну цілісність та незалежність нашої держави від збройної агресії Російської Федерації, ОСОБА_4 , загинув від вибухової травми внаслідок військових дій, що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою про причини смерті (а.с. 12 - 13).

В період спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю (з грудня 2018 року по 16.07.2022), ОСОБА_4 відносився до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як до своєї рідної дочки, називав її дочкою, відповідно ОСОБА_2 називала ОСОБА_4 своїм батьком. Між ними були теплі сімейні відносини як між батьком та дочкою. Фактично дитина перебувала на утриманні ОСОБА_4 , він приймав участь у її вихованні та навчанні, забезпечував її матеріально, проводив з нею вільний час та організовував дозвілля, що підтверджується характеристикою на ученицю 3-В класу ОСОБА_2 та довідкою про участь вітчима ОСОБА_4 у вихованні ОСОБА_2 (а.с. 19 - 21).

У військовому квитку ОСОБА_4 (а.с. 23) зазначено: сімейний стан - одружений, дружина ОСОБА_1 , 1981 року народження та донька ОСОБА_2 , 2014 року народження.

Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України №281 від 28.09.2022 ОСОБА_4 до моменту загибелі працював у даній військовій частині на посаді головного сержанта та за період з лютого 2022 по липень 2022 його дохід склав 339303 грн. 96 коп. (а.с. 17).

Як зазначає заявник у своїй заяві, рідний батько дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , покинув сім`ю та не надавав коштів на утримання дитини і вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Рішенням суду було присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на її користь на утримання дочки ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню, станом на 30.09.2022 сукупний розмір заборгованості становить по аліментам становить 4414,55 грн. (а.с. 22).

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Пунктом 10 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 року №975, передбачено, що:

«Члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Згідно ст. ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Право на отримання такої допомоги мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 2,4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Суд вирішує питання у сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що наданих доказів по справі достатньо для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Окрім цього, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Надані заявником ОСОБА_1 докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують юридичний факт, встановлення якого є необхідним для отримання заявником одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця.

За даних обставин, суд вважає за можливе встановити факт перебування дитини на утриманні загиблого військовослужбовця, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, а інший шлях встановлення - відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 76, 247, 264, 265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_2 - задоволити.

Встановити факт, що малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Покровськ Донецької області при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт, що малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Покровськ Донецької області при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, як член його сім`ї.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Бондаренко