ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/326/22 Справа № 214/9484/21 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м.Кривий Ріг

справа № 214/9484/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Остапенко В.О.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Бадалян Н.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2021 року, яка постановлена суддею Черновою Н.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту ухвали в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни про визнання запису про державну реєстрацію протиправним та скасування держаної реєстрації права власності. Разом з позовною заявою позивачем уло подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 214/9484/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» про визнання запису про державну реєстрацію протиправним та скасування держаної реєстрації права власності задоволено.

До вирішення спору по суті та набрання рішенням у справі законної сили заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» вчиняти дії щодо реалізації нерухомого майна, а саме з продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною 121.6 кв.м., (зокрема, за номером лоту в системі електронних торгів ТОВ «Українська універсальна біржа» - № SA_02112021_2), а також за будь-якими іншими номерами лотів, які можуть виникнути в майбутньому.

Визначено строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання в три роки.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема на те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не враховано принципу співмірності заходу забезпечення позову та заявлених позивачем позовних вимог, не враховано, що безпідставне забезпечення позову призведе до порушення прав та законних інтересів апелянта.

Крім того позивачем не обґрунтовано заяву про забезпечення пазову, оскільки не доведено що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію речових прав.

Також апелянт зауважує, що суд першої інстанції, в порушення норм ЦПК України, не застосував заходи зустрічного забезпечення

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи неодноразово завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» про визнання запису про державну реєстрацію протиправним та скасування держаної реєстрації права власності.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач, як на підставу забезпечення позову, посилався на те, що застосування судом заходу забезпечення позову у вигляді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» вчиняти дії щодо реалізації нерухомого майна, а саме з продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною 121.6 кв.м., яка є предметом спору, є доцільним та зможе забезпечити виконання рішення суду в майбутньому, чим захистить порушені його права.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» вчиняти дії щодо реалізації нерухомого майна, а саме з продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною 121.6 кв.м., суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду по даній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб ґарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, відповідно до якої співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20, провадження № 12-90гс20, вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

З огляду на викладене та враховуючи характер заявлених позивачем позовних вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що ухвали не враховано принципу співмірності заходу забезпечення позову та заявлених позивачем позовних вимог, не враховано, що безпідставне забезпечення позову призведе до порушення прав та законних інтересів апелянта, оскільки звернувшись до суду з позовом позивач просить суд визнати запис приватного Дніпропетровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни з реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 протиправним, скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 61164674 прийняте 26.10.2021 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «Спектрум Ессетс»; поновити реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за позивачем, що свідчить про наявність між сторонами спору щодо правомірності реєстрації за ТзОВ «Спектрум Ессетс» права власності на нерухоме майно, тому заборона відчуження вказаного нерухомого майна буде співмірним заходом забезпечення позову.

Також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не обґрунтовано заяву про забезпечення пазову, оскільки не доведено що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію речових прав, оскільки ТзОВ «Спектрум Ессетс» передало зазначене нерухоме майно для реалізації з електронного аукціону Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа». Проведення аукціону призначено на 17 листопада 2021 року, що підтверджується витягом з пошукової форми офіційного веб-сайту Української універсальної біржі (а.с.18-19) та є належним доказом того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог про скасування запису про державну реєстрацію речових прав.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд протиправно не застосував заходи зустрічного забезпечення колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.7 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуального Закону суд має право, втім він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені ч.3 ст.154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Жодна з наведених обставин судом не була встановлена, з огляду на що доводи апелянта колегія суддів визнає необґрунтованими (правова позиція Верховного Суду, викладена в Постанові від 26 грудня 2018 року у справі 369/7793/17).

При цьому колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відповідач вправі подати окрему заяву до суду перешої інстанції про зустрічне забезепечення відповідно її мотивувавши.

На підставі наведено вище колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін, як така, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 червня 2022 року.

Головуючий:

Судді: