Справа № 0417/2-1526/2011
Провадження № 6/202/5/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Мироняк Т.С., Пономаренка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого листа до виконання (заінтересована особа ОСОБА_1 ), -

В С Т А Н О В И В:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою, в якій зазначає, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.09.2011 року було скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2011 року про відмову в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Вказаним рішенням апеляційного суду позов банку був задоволений та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/123704/3167/73 від 07.02.2007 року в розмірі 63633,31 грн. та судові витрати в розмірі 756,33 грн.

На виконання даного рішення суду був виданий виконавчий лист.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Оригінал виконавчого листа новому кредитору не передавався.

Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 відсутні.

Відзначає, що після купівлі-продажу частини кредитного портфелю, що складається з прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у тому числі оригіналів виконавчих листів та аналіз строку їх пред`явлення, що стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вважає, що відсутність виконавчих листів підтверджується перевіркою матеріалів кредитної справи.

Тож, посилаючись на те, що виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, ТОВ «Вердикт Капітал» просить видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.09.2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та поновити строк для пред?явлення виконавчого листа до виконання.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися.

При цьому в своїй заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просило розглядати заяву без участі його представника.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилася, неодноразово повідомлялася про розгляд заяви шляхом надсилання повідомлення за її відомим місцем проживання, тобто судом вживалися заходи для її належного повідомлення.

У зв`язку з неявкою учасників судового розгляду в судове засідання заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого листа до виконання було розглянуто в їх відсутність.

За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки заяву розглянуто у судовому засіданні за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Так, з`ясувавши всі обставини заяви та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Вердикт Капітал» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Судом установлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-4639/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» був задоволений та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором у розмірі 63633,31 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 636,33 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 64389,64 грн.

На підставі вказаного рішення 31.01.2011 року місцевим судом був виданий виконавчий лист, який пред?явлений на виконання до Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Зокрема постановою державного виконавця від 02.03.2011 року було відкрите виконавче провадження № 24849535.

В подальшому ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2011 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

При новому розгляді справи рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було відмовлено.

На вказане рішення суду була подана апеляційна скарга та за результатами апеляційного перегляду рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2011 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року було скасовано, а позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Апеляційний суд своїм рішенням ухвалив стягнув з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/123704/3167/73 від 07.02.2007 року в розмірі 63633,31 грн. та судові витрати 756,33 грн.

Копія вступної та резолютивної частини цього рішення була вручена представнику позивача 20.09.2011 року, про що в матеріалах справи наявна розписка.

Тобто представник позивача був обізнаний про ухвалене рішення про задоволення позову банку.

При цьому даних щодо видачі стягувачу виконавчих листів безпосередньо на підставі рішення апеляційного суду від 20.09.2011 року матеріали справи не містять.

Також судом установлено, що 18.12.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі банк» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/2-28, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило своє права вимоги за договором кредиту.

Того ж дня 18.12.2019 року між ПАТ «Оксі банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіткапітал» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/2-28-1, відповідно до якого ПАТ «Оксі банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Профіткапітал», а ТОВ «Фінансовакомпанія «Профіткапітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту.

В свою чергу, 26.12.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіткапітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги № 2612-01, відповідно до якого ТОВ «Фінансовакомпанія «Профіткапітал» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту № 014/123704/3167/73.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року у справі № 0417/2-1526/2011 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/123704/3167/73 від 07.02.2007 року було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Звертаючись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого листа до виконання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» посилається на те, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості Товариству з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал» як новому кредитору не був переданий, виконавчі провадження відносно боржника відсутні, що порушує право товариства на виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Між тим, суд вважає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого листа до виконання є необґрунтованими.

Суд ураховує, що відповідно до п. 4 ч. 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Крім того, ч. 1 ст. 48 даного Закону було передбачено, що виконавчий документ, прийнятий до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року був встановлений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Слід відзначити, що цей строк застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та ін.).

Згідно з частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналогічне положення міститься й у частині 1статті 433 ЦПК України, відповідно до якої в разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Отже, підставою для поновлення строку пред?явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин його пропуску.

При цьому поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Крім того, відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 частини 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред?явлення виконавчого документа до виконання.

В постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року по справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) було зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв?язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв?язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред?явлення до виконання.

В пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред?явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред?явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред?явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред?явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред?явлення виконавчого листа до виконання. При цьому такий строк може бути поновлений судом у разі його пропуску з поважних причин.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 368 ЦПК України, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Разом із тим, як матеріали заяви ТОВ «Вердикт Капітал», що розглядається, так і матеріали цивільної справи в цілому не містять даних щодо видачі стягувачу виконавчого листа на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2011 року.

У справі взагалі немає даних, що стягувач звертався до суду з заявою про видачу йому виконавчого листа на підставі вказаного рішення.

В матеріалах справи наявна лише розписка представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про отримання виконавчого листа 31.01.2011 року, тобто виконавчого листа, який був виданий на виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року, яке у подальшому було скасовано.

Водночас відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зазначені норми повною мірою підлягають застосуванню й при вирішенні питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката.

На підтвердження своєї заяви ТОВ «Вердикт Капітал» надало суду акт «про втрату виконавчих документів», згідно з яким перевіркою вхідної кореспонденції із розтином конвертів стосовно позичальника встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів № 2-4639/10, виданих на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2011 року.

Між тим, будь-яких даних та доказів щодо взагалі видачі представнику стягувача виконавчого листа безпосередньо на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2011 року ТОВ «Вердикт Капітал» суду не було надано та в матеріалах справи такі дані відсутні.

Суд бере до уваги, що виконавчий документ на виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.09.2011 року підлягав пред`явленню на виконання у строк до 21.09.2012 року.

Матеріали цивільної справи не містять даних та доказів, які б вказували на те, що первісним кредитором вживалися будь-які заходи щодо своєчасного отримання виконавчого документа та його примусового виконання у цей строк.

Отже, заява ТОВ «Вердикт Капітал» у частині видачі дубліката виконавчого листа є необґрунтованою.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, та безпідставне поновлення строку суперечить принципу правової визначеності в контексті права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що заміна кредитора у зобов`язанні, яка відбулася в 2019 році, сама по собі не може бути визнана поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа на виконання та, відповідно, для поновлення судом такого строку, так як первісний кредитор (стягувач) не вживав заходів, спрямованих на своєчасне виконання рішення суду, зокрема на отримання виконавчого документа у встановлений строк.

На переконання суду, заявником не надано суду належних доказів наявності у стягувача об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій щодо примусового виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2011 року, тобто протягом майже 10 років.

За таких обставин у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого листа до виконання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 259-260, 433 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого листа до виконання (заінтересована особа ОСОБА_1 ) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено судом 28 червня 2022 року.

Суддя Н.Ю. Марченко