справа № 209/4767/21
№ провадження 2/208/1224/22
25 листопада 2022 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Івченко Т.П.,
за участю: секретаря судового засідання Задьори В.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 «про стягнення сплаченого майнового відшкодування», -
У листопаді 2021 року до провадження Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, просить:
23.05.2020 року о 10 год. 00 хв. по вул. Миру, у м. Кам`янське сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортних засобів:
1)«ВАЗ 2101» (номерний знак НОМЕР_4 ), яким керував ОСОБА_1 (надалі - Відповідач);
2)«Daewoo» (номерний знак НОМЕР_5 ) (надалі - автомобіль Потерпілого), яким керував ОСОБА_2 (надалі - Потерпілий).
Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.06.2020 року по справі № 207/1306/20 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №158483650).
Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 27.05.2020 року, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 27.05.2020 року.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП. склала 6 009 (шість тисяч дев`ять) грн. 75 коп.
Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі:
1)Звіту №230520 з оцінки матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень легковому автомобілю DAEWOO NUB1RA державний реєстраційний номер НОМЕР_5 в дорожньо-транспортній пригоді;
2)Наказу №3.1/138 від 26.07.2020 року;
3)Довідки № 1 від 17.07.2020 року.
Наказ та довідку сформовано одним файлом та підписано електронним цифровим підписом, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 8 066 (вісім тисяч шістдесят шість) гри. 75 коп.
Згідно з п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону, Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Таким чином, особою, відповідальною за завдані Потерпілому збитки, у даному випадку є Відповідач.
З врахуванням ст. 1166 ЦК України, оскільки на момент завдання шкоди Потерпілому цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст 38.2 Закону у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до Відповідача у розмірі 8 066 (вісім тисяч шістдесят шість) грн. 75 коп.
3.Позиція відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, судова повістка - виклик направлена відповідачу на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Відзив відповідач на позов не подав. Заяв та клопотань про проведення розгляду за його відсутності не подавав.
4.Процесуальні питання, заяви, клопотання.
19 листопада 2021 року позивачем подано позовну заяву до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
07 грудня 2021 року судом отримано відомості про місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .
22 грудня 2021 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Лобарчук О.О. справа направлена за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
26 січня 2022 року справа надійшла до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
26 січня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 «про стягнення сплаченого майнового відшкодування», в порядку спрощеного позовного провадження.
14 листопада 2022 року від представника позивача, адвоката Сечко С.В., подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та із зазначенням щодо згоди на ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
25 листопада 2022 року ухвалено про проведення розгляду справи на підставі наявних у справі доказах, з винесенням заочного рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
5.Фактичні обставини.
23 травня 2020 року о 10.00 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_4 , по вулиці Миру у м. Кам`янське , повертаючи ліворуч, не надав перевагу у русі автомобілю «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався у зустрічному напрямку , в результаті чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно Постанови судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року (справа № 207/1306/20 провадження № 3/207/538/20), ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КпАП України , та йому було призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень, що підтверджено копією постанови (а.с. 3).
Як встановлено в ході розгляду справи, відповідальність ОСОБА_1 , на час ДТП, не була застрахованою, що підтверджено витягом з реєстру (а.с. 4).
27 травня 2020 року потерпілим від ДТП ОСОБА_2 було повідомлено МТСБУ про страховий випадок, та заявлено про відшкодування завданої його майна автомобілю «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_6 , майнової шкоди, що підтверджено копією повідомленням про ДТП (а.с. 5).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час події, - згідно до Полісу № 158483650 (а.с. 8).
Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 8 066 (вісім тисяч шістдесят шість) гри. 75 коп., що підтверджено звітом з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень легковому автомобілю «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_6 (а.с. 10-22).
6.Норми права застосовані судом.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 981 Цивільного кодексу України Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.
В ст. 982 Цивільного кодексу України вказано, що Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Згідно ст. 983 Цивільного кодексу України Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.
За ст. 1166 Цивільного кодексу України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Змістом ст. 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В ст. 1194 Цивільного кодексу України визначено: Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).
Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
7.Висновки та мотиви.
У відповідності до ч.1 ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно пункту 36.2.статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідно до п. 41.1 а ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Судом враховується, що винність ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, що мало місце 23 травня 2020 року о 10.00 годині по вулиці Миру у м. Кам`янське , підтверджена Постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 червня 2020 року (справа № 207/1306/20 провадження № 3/207/538/20), яка набула законної сили.
А тому згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, наявні підстави для відповідальності ОСОБА_1 перед потерпілою особою за завдану шкоду, розмір якої підтверджено звітом з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень легковому автомобілю «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_6 (а.с. 10-22).
А оскільки зазначена шкода завдана ОСОБА_2 була відшкодована 28 липня 2020 року з боку МТСБУ на суму 6009,75 гривень, та за проведення оцінки вартості матеріальних збитків позивачем також понесені витрати з оплати експертного дослідження на суму 2057,00 гривень, а цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП застрахована не була, в зв`язку з чим у позивача наявне право регресної вимоги до ОСОБА_1 як винної особи у ДТП, в розмірі виплаченого відшкодування, та вимоги щодо відшкодування понесених витрат позивачем, внаслідок проведення страхового відшкодування, на підставі чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).
8.Судові витрати.
Позивачем при зверненні із позовом понесені судові витрати з оплати судового збору на суму 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок, що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 2).
А тому з врахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати підлягають відшкодування шляхом їх стягнення з відповідача на користь позивача.
Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 «про стягнення сплаченого майнового відшкодування» - задовольнити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складений 30 листопада 2022 року.
Суддя Івченко Т. П.