КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/4068/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3755/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Чирки С.С.,-

встановив:

У травні 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 липня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1095852.

23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23042020, за умовами якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1095852 від 23 липня 2019 року.

Відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 960 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 2 270 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначив, що рішення суду законне та обґрунтоване, а апеляційна скарга безпідставна.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Авентус Україна» виконало грошові зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти, при цьому відповідач ухиляється від добровільного погашення заборгованості за кредитним договором, тому заборгованість у загальному розмірі 35 960 грн підлягає стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 23 липня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 1095852 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту.

23 липня 2019 року підписано графік платежів та паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.1. договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 10 000 грн 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Згідно п. 1.2. договору, позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором.

Пункт 1.3. договору, сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка 1,26 % від суми позики за кожен день користування позикою (459,90 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.2. цього договору; стандартна процентна ставка 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних).

Позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом (п. 1 .5. договору).

Відповідно до п. 1.6. договору, у випадку неможливості виконання зобов'язань за договором у повному обсязі та у встановлений строк, клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати погашення позики, шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Після отримання товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява клієнта про продовження строку користування позикою вважається поданою.

Згідно п. 1.7. договору, після вчинення клієнтом дій у відповідності до п .1.6. цього договору та у разі, якщо залишок суми позики складає не менше ніж 400 грн, товариство має право, але не обов'язок, продовжити строк користування позикою. Новий строк користування позикою обчислюється з дня, наступного за днем вчинення клієнтом дій згідно з п. 1.6.цього договору та дорівнює 30 днів. Нова дата повернення позики відображається у особистому кабінеті клієнта. Протягом нового строку користування позикою проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 120 грн за кожен день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення виконання зобов`язань за договором.

Згідно п. 4.5. договору, штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50 % суми, одержаної клієнтом за цим договором, і становить 5 000 грн.

Згідно графіку платежів, дата повернення позики та сплати відсотків 22 серпня 2019 року, сума позики 10 000 грн, сума нарахованих процентів 3 780 грн.

23 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23042020, за умовами якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором № 1095852 від 23 липня 2019 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 35 960 грн.

25 березня 2020 року ТОВ «Авентус Україна» направило ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 1095852 від 23 липня 2019 року.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» направило ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 1095852 від 23 липня 2019 року та зазначило про необхідність сплатити суму заборгованості у розмірі 35 960 грн 00 коп.

Обґрунтовуючи поданий позов, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило, що ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, заборгованість не погасив. Враховуючи, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 35 960 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основним боргом; 20 960 грн - сума заборгованості за відсотками; 5 000 грн - сума заборгованості за пенею.

На підтвердження позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало: договір № 1095852 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту; графік платежів; паспорт споживчого кредиту; правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна»; договір факторингу № 23042020 від 23 квітня 2020 року; акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 23042020 від 23 квітня 2020 року; витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 23042020 від 23 квітня 2020 року; повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором; картка обліку позичальника ОСОБА_1 ; свідоцтва про реєстрацію фінансових установ; лист ТОВ «Авентус Україна» від 27 квітня 2020 року з даними, які підтверджують видачу на платіжні карти клієнтів он-лайн кредитів; лист ТОВ «Вей Фор Пей» від 30 квітня 2020 року № 7957-ВП про переказ коштів на картки клієнта.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це данів електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Встановлено, що договір № 1095852 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 23 липня 2019 року укладений в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису.

Кредитний договір, графік платежів та паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом 23.07.019 о 16:30:27.

При цьому ОСОБА_1 направлено код (одноразовий ідентифікатор), який використовується як аналог власноручного підпису. Зазначене підтверджується листом ТОВ «Авентус Україна» від 27 квітня 2020 року, в якому зазначені номер кредитного договору 1095852, ID клієнта 543130, ІПН клієнта НОМЕР_2, ПІБ клієнта ОСОБА_1 , WFP transaction code creditplus-2766269, код для підписання договору 149779.

ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 000 грн, що підтверджується карткою обліку позичальника та інформацією ТОВ «Вей Фор Пей» у листі від 30 квітня 2020 року.

Зокрема листом ТОВ «Вей Фор Пей» від 30 квітня 2020 року надано інформацію про переказ коштів на картки клієнта: 23 липня 2019 року на суму 10 000 грн, маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 097993, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-2766269.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із наданої картки обліку позичальника, вбачається, що ОСОБА_1 періодично здійснював погашення заборгованості по відсоткам.

Встановлено, що у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань, виникла заборгованість в розмірі 35 960 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основним боргом; 20 960 грн - сума заборгованості за відсотками; 5 000 грн - сума заборгованості за пенею (штрафами).

Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного позивачем розміру заборгованості відповідач не надав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1095852 від 23 липня 2019 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильно висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 35 960 грн 00 коп.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 30 вересня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 07 липня 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко