28.11.2022 Єдиний унікальний номер 265/6629/21
Номер провадження: 2в/205/23/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали цивільної справи № 265/6629/21 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17.02.2022 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18 644 грн. 02 коп., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом та розстрочити ОСОБА_1 сплату стягнутої з нього заборгованості на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18 644 грн. 02 коп., на 12 місяців рівними частинами по 1 553 грн. 67 коп. кожного місяця, які зобов`язати сплачувати до 25 числа кожного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року змінено територіальну підсудність Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя та визначено Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, як суд за яким визначено територіальна підсудність справ, раніше підсудних Орджонікідзевському районному суду міста Маріуполя.

Не не погодившись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство «Універсал Банк», подало апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.10.2022 року цивільна справа за № 265/6629/21 витребувана із суду першої інстанції.

Листом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2022 року № 01-94/22/18/2022 суд апеляційної інстанції повідомлено, що станом на 31 жовтня 2022 року цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до суду фактично не передавалась.

У зв`язку з вищевикладеним, оскільки матеріали цивільної справи № 265/6629/21 фактично до суду першої інстанції не надійшли, а за матеріалами апеляційного провадження неможливо встановити дійсні обставини справи та перевірити доводи апеляційної скарги, тому апеляційний суд шляхом постановлення ухвали від 09.11.2022 року ініціює перед судом першої інстанції питання про відновлення втраченого судового провадження для повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи.

Згідно ч. 3 ст. 493 ЦПК України розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом, протягом тридцяти днів з дня надходження заяви до суду.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розгляд такої заяви по суті, у зв`язку із чим вважає за можливе розглянути таку заяву по суті, оскільки всім учасникам справи судом була створена рівна можливість щодо подання відповідних пояснень, заперечень та заяв з приводу такого процесуального питання.

Дослідивши отримані судом матеріали, проаналізувавши їх зміст у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 402 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

У відповідності до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Згідно ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Тобто суд під час розгляду цієї категорії справ не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

З цього приводу суд вказує, що відповідно до Наказу ДСА України №20/1/4 від 17 лютого 2012 року «Про перелік судових рішень судів загальної юрисдикції, що підлягають включенню до Єдиного державного реєстру судових рішень» до Єдиного державного реєстру судових рішень включаються судові рішення, постановлені в порядку кримінального, цивільного, господарського та адміністративного судочинства, зокрема, ухвали судів усіх інстанцій про відкриття (порушення) або відмову у відкритті (порушення) провадження у справі, постанови, рішення, вироки судів.

Згідно положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (далі - Порядок).

Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

При цьому п.п.12-14 Порядку передбачає, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення. У передбачених процесуальним законодавством випадках електронні копії судових рішень надсилаються адміністраторові Реєстру в день складення повного судового рішення.

Згідно з п.20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17.02.2022 року, ухваленому у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно резолютивної частини рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17.02.2022 року судом було вирішено задовольнити позов частково. Вирішено вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18 644 грн. 02 коп., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом та розстрочити ОСОБА_1 сплату стягнутої з нього заборгованості на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18 644 грн. 02 коп., на 12 місяців рівними частинами по 1 553 грн. 67 коп. кожного місяця, які зобов`язати сплачувати до 25 числа кожного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Відтак суд доходить висновку, що в даному випадку повний зміст рішення суду по справі може бути встановлений судом.

Оскільки мета відновлення втраченого судового провадження окреслена як перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17.02.2022 року в апеляційному поярдку, то суд виходячи із заявленої мети, доходить висновку про необхідність відновлення такого судового провадження в частині ухваленого судового рішення.

Таким чином, необхідно відновити втраченого провадження лише в частині відновлення відповідного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 488-489, 493 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відновити втрачене судове провадження № 2/265/234/22 по цивільній справі № 265/6629/21 (провадження 2/265/234/22) за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,в частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.02.2022 року згідно тексту якого:

Справа №265/6629/21

Провадження №2/265/234/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Говорунова М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 16.09.2019 року. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 гривень, з можливістю його корегування, зі сплатою відсотків за використання кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (37,2 % річних), зі сплатою збільшенних відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4%). З 01.09.2020 року зменшено відсоткову ставку. Відповідач не сплачує своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у відповідача утворилося прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором, яке сягнуло понад 90 днів, у зв`язку із чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, уся заборгованість за кредитом стала простроченою. 31.07.2021 року позивачем направлено повідомлення «пуш» щодо істотного порушення умов договору та про необхідність погашення суми заборгованості, однак відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» станом на 04.08.2021 року становить 18644,02 гривень, яка складається із: загального залишку заборгованості (тілом кредиту) 18644,02 гривень; заборгованості за пенею та комісією 0,00 гривень, а також суму судового збору у розмірі 2270,00 гривень.

Адвокат Линнік В.В., яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 , у встановлений законом строк надала суду відзив на позов, в якому зазначила, що відповідач визнає позов в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18664,02 гривень. Разом із тим зазначила, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи довічно, тому він є звільненим від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судовий інстанціях, а тому позов в частині стягнення судового збору він не визнає та в цій частині позовних вимог просить відмовити. Крім того, просить суд врахувати його скрутне матеріальне становище, тяжке захворювання, на лікування якого витрачається багато грошей, та розстрочити виплату суми заборгованості, яка визнана відповідачем, на 12 місяців рівними частинами.

Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Линнік В.В. у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, просили прийняти рішення з урахуванням правової позиції, викладеної у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі укладеного договору, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 100000 гривень у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з положеннями статей 634, 638 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 , підписавши анкету-заяву, прийняла пропозицію та приєдналася до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, які опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https:// www.monobank.ua/terms.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 612 ЦК України).

Так, у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https:// www.monobank.ua/terms.

Згідно із п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку.

Відповідно до п. п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно з умовами договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Згідно із п. п. 2.2. п.2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.

Відповідно до пунктів 4.3., 4.8.1. п. 5 Розділу І Умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

П.п. 3.1., 3.4., 3.5. пункту 3 розділу II Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки.

Так, ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Також вона визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Таким чином, ОСОБА_1 підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Тобто, клієнт підтвердив, що інформація, зазначена у частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», надана йому, зокрема, розміщенням на сайті.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має ознайомитися із інформацією, що розміщена на офіційному сайті веб-ресурсі і самостійно для себе прийняти рішення, щодо подальшого використання кредитних коштів, за встановленими тарифами. І в разі, якщо умови влаштовують, отримувати кредитні кошти у використання.

На порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за указаним договором належним чином не виконав.

На підставі викладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої відповідачем та його представником визнаний, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18644,02 гривень.

Вирішуючи питання про надання відповідачу ОСОБА_1 розстрочки по сплаті заборгованості за договором про надання банківських послуг, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про: надання відстрочення або розстрочення виконання рішення

Згідно ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч.4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка виконання рішення це надання можливості виконання рішення по визначених частинах у встановлені строки.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 довічно є інвалідом ІІ групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 .

Враховуючи, що відповідач є інвалідом 2 групи, має тяжке захворювання, суд дійшов висновку про доцільність розстрочення виконання рішення суду та сплати стягнутої з ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18644,02 гривень, протягом 12 місяців рівними частинами по 1553,67 гривень кожного місяця, які зобов`язати сплачувати до 25 числа кожного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № CF_18609 від 18.08.2021 року, який він просить стягнути з відповідача на його користь.

Згідно п.9 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Враховуючи вищенаведені норми права, суд не покладає на відповідача ОСОБА_1 , сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270,00 гривень, оскільки відповідач, як інвалід 2 групи, звільнений від оплати судового збору, тому оплата позивачем вищевказаних судових витрат компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18644,02 гривень, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату стягнутої з нього заборгованості на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18644,02 гривень, на 12 місяців рівними частинами по 1553,67 гривень кожного місяця, які зобов`язати сплачувати до 25 числа кожного місяця з дня набрання рішенням законної сили

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , юридична адреса: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Костромітіна

Ухвала суду може бути оскаржена лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Дніпропетровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д.В. Мовчан

.