Провадження № 2/947/2225/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Кириленко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) про виділення в самостійний об`єкт нерухомого майна та визнання права власності в рівних частках ,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності до суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після остаточного уточнення якого просять виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належні їм 7/25 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в окремий об`єкт нерухомого майна; визнати право власності на самостійний об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме: на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 09.02.2001 року Київським РВ УМВС України в Одеській області; на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, за ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_5 , виданий 09.08.1996 року Київським РВ УМВС України в Одеській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони у справі є співвласниками нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та мають намір поділити майно в натурі, але без договору про поділ спільного майна дане здійснити неможливо, оскільки ОСОБА_3 вже виділено в окрему одиницю належну їй частку. Дійсне стало підставою для звернення до суду з дійсним позов.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 08.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

До судового засідання з боку представника позивачів ОСОБА_4 надійшла заява,в якій представник уточнені позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та розглядати справу за її та позивачів відсутності.

Також в матеріалах справи міститься заява відповідача ОСОБА_3 щодо визнання позовних вимог.

Відповідно до положення ст. 200 ч.3,4 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши письмові пояснення позивача та відповідача, а також матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи та кореспондуючі ним правовідносини.

Згідно ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України, позивач як співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

В ході розгляду справи судом встановлено, що даний будинок вже давно фактично розділений між співвласниками на окремі домоволодіння. Проте, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна неможливо укласти, оскільки на час подачі позову відповідач вже має окрему виділену одиницю нерухомого майна.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-230 від 19.11.2016 року виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Лєсогоровим Д.О. спадкоємцем майна, а саме: 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

Спадшина складається з 7/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , який складається в цілому з житлового будинку під літерою «А» загальною площею 266,4 кв.м, житловою площею 146,6 кв.м та надвірними спорудами під літерами «Ж»-сарай, «О»-гараж, І-вимощення, №1-6-огрожа. Ця частка житлового будинку належала спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою 15 березня 1982 рок за реєстровим №16110, стор. 209.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-229 від 19.11.2016 року виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Лєсогоровим Д.О. спадкоємцем майна, а саме: 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

Спадщина складається з 7/25 (семи двадцять п`ятих) часток житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , який складається в цілому з житлового будинку під літерою «А» загальною площею 266,4 кв.м, житловою площею 146,6 кв.м та надвірними спорудами під літерами «Ж»-сарай, «О»-гараж, І-вимощення, №1-6-огрожа. Ця частка житлового будинку належала спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою 15 березня 1982 року за реєстровим №16110, стор. 209.

Інша частка житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 18/25 знаходиться в спільній частковій власності ОСОБА_3 , на підставі Заочного рішення Київського районного суду м. Одеси у справі №2-254/08р. від 24.03.2008 року.

На вищезазначене нерухоме майно було вироблено технічний паспорт від 10 серпня 2021 року за реєстраційним номером № ТІ01:3331-4789-4277-9388 з внесенням в реєстр будівельної діяльності та висновок щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна виданого ФОП ОСОБА_6 від 10.08.2021 року за № 116/1 згідно якого у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишається житловий будинок літ. «А»: 1-1 веранда пл. 10,0 кв.м, 1-2 житлова пл. 18,6 кв.м, 1-3 житлова пл. 6,8 кв.м, 1-4 коридор пл. 10,4 кв.м, 1-5 кухня пл. 14,1 кв.м, 1-6 санвузол пл. 4,2 кв.м загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м; навіс літ. «Б», літній душ літ «В»; сарай літ. «Ж»; огорожі №1, вимощення І, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складає одиницю. Об`єкт має окремий вхід та своїми технічними показниками може бути виділений.

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 34882451 від 21.04.2017 року частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 виділено в одиницю та присвоєно адресу: АДРЕСА_3 на підставі висновку, щодо технічної можливості поділу, серія та номер :220.17 від 10.04.2017 року Приватного підприємства «КОЛО ДРУЗІВ» згідно якого ОСОБА_3 залишається житловий будинок з мансардою літ «А, АЗ,А2»-щагальною площею 228,8 кв.м, житловою площею 121,2 /кв.м, гараж літ «О», за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці площею 597 кв.м, що складає одиницю, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишається в рівних частках-житловий будинок одноповерховий літ. «А,А2,АЗ», загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 25,5 кв.м, сарай літ. «Ж», убиральня літ. «К», за адресою : АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 218 кв.м, що складає одиницю.

Як наголошує п. 12 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі об`єднання, поділу або виділу необхідний договір про поділ спільного майна.

Однак ОСОБА_3 виділено в одиницю та присвоєно адресу: АДРЕСА_3 , тому укладення договору усі співвласників не можливий, а без договору про поділ спільного майна унеможливлює виділ часток в одиницю, що знаходяться у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку літ «А»: 1-1 веранда пл. 10,0 кв.м, 1-2 житлова пл. 18,6 кв.м, 1-3 житлова пл. 6,8 кв.м, 1-4 коридор пл. 10,4 кв.м, 1-5 кухня пл. 14,1 кв.м, 1-6 санвузол пл. 4,2 кв.м, загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м; навіс літ. «Б», літній душ літ «В»; сарай літ «Ж»; огорожі №1, вимощення І.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відповідно до роз`яснень у п. п. 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

За положеннями ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Момент припинення права спільної власності співпадає з моментом виникнення права на частину майна, що раніше було об`єктом права спільної часткової власності, як на окремий об`єкт права власності.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 4.10.1991р. „Про практику застосування законодавства, що регулює право власності на житловий дім", та відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995р. „Про судову практику по справам за позовами про захист приватної власності" поділ права спільної власності можливо здійснити якщо кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частка будинку з самостійним виходом. Згідно п.7 вказаної постанови в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до положень 4.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За положеннями ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Після виділу частки із спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності спільною частковою власністю.

Частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини, цього майна у власність, учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у, натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації

Відповідно до ч.ч.1, 2 СТ.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За ч.3 ст.367 ЦК України договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.12.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18, червня 2007 року, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом.

Відповідно до п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються:договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд доходить висновку, що уточнені вимоги позивачів про виділення в самостійний об`єкт нерухомого майна та визнання права власності в рівних частках є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити уточнений позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 паспорт серії НОМЕР_4 АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_5 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_6 АДРЕСА_3 ) про виділення в самостійний об`єкт нерухомого майна та визнання права власності в рівних частках.

Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), належні їм 7/25 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в окремий об`єкт нерухомого майна.

Визнати право власності на самостійний об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме:

на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 09.02.2001 року Київським РВ УМВС України в Одеській області;

на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, за ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_5 , виданий 09.08.1996 року Київським РВ УМВС України в Одеській області.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 01.12.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.