Справа № 572/93/22
У Х В А Л А

16 червня 2022 року Суддя Сарненського районного суду Рівненської області ВЕДЯНІНА Т.О. вивчивши у справі №572/93/22 позовну заяву ОСОБА_1 до ТУТОВИЦЬКОГО ЛІЦЕЮ Сарненської міської ради - про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ №79 від 05 листопада 2021 року в.о.директора Тутовицького ліцею Сарненської міської ради Рівненської області «Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 » у зв`язку із відмовою від проходження вакцинації, зобов`язавши відповідача поновити позивача на посаді вчителя музичного мистецтва Тутовицького ліцею, крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, вирішивши питання розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві позивач посилається на наявні у неї пільги по сплаті судового збору, через що судовий збір нею не сплачувався.

Однак, згідно із п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються : позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто, із змісту вказаної норми вбачається, що виключно за цими вимогами позивачі звільняються від сплати судового збору.

Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру : про визнання незаконним та скасування наказу та про стягнення заробітної плати.

Однак, заявлена позивачем вимога про визнання незаконним та скасування наказу не є вимогою про поновлення на роботі, оскільки в даному випадку вивільнення працівника не відбувалось, а тому вказана вимога має бути оплачена судовим збором.

Позивачем, відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про судовий збір» клопотання про звільнення від оплати судового збору, розстрочення або відстрочення судового збору не заявлялось.

Пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюються у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить 992 грн. 40 коп. на момент звернення позивача із цим позовом до суду).

Таким чином, позивачем не сплачено судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. - за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу, який слід сплатити за наступними реквізитами : отримувач коштів ГУК у Рівненській області /Сарнененський район/22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012494, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) , код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0017338, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, потягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, її слід залишити без руху, надавши строк для виправлення вказаних недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі, визначеному законом.

Керуючись ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 (жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) до ТУТОВИЦЬКОГО ЛІЦЕЮ (с.Тутовичі вул.Шкільна,2 Сарненського району Рівненської області, ) про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя