Справа № 289/2014/22
Номер провадження 2/289/512/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Кириленка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті бабусі відкрилась спадщина до складу якої входить цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2015. Мама позивача ОСОБА_3 та рідна тітка ОСОБА_4 як спадкоємиці першої черги після смерті ОСОБА_2 подали до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. заяви про відмову від прийняття спадщини після померлої матері на користь онуки померлої, тобто позивача як спадкоємиці 5 черги спадкування. Право позивача на спадкування після смерті бабусі залежало від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями у відповідності до ч. 2 ст. 1270 ЦК України, оскільки вона є спадкоємицею 5 черги.

На даний час позивач має намір оформити спадщину після смерті бабусі, однак пропустила строк для прийняття спадщини, так як починаючи з 24.02.2022 на території Житомирської та Київської області проводилися бойові дії внаслідок військової агресії росії, вимушена була залишити місце проживання та виїхати разом із сім`єю на проживання до Івано - Франківської області. До того ж, позивач вказує, що нотаріальні дії в умовах воєнного стану вчиняються з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 №164 (далі Постанова) з відповідними змінами та доповненнями. Пунктом 3 Постанови установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Також наказом Міністерства юстиції України від 11.03.2022 №1118/5 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату», що набрав чинності 19.03.2022, внесені зміни, зокрема, до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Позивач вважала, що строк для прийняття нею спадщини продовжено на чотири місяці та звернувшись до нотаріуса в усному порядку щодо оформлення спадщини з`ясувала, що відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини на час воєнного стану до ЦК України, який має вищу юридичну силу, органом законодавчої влади не внесено, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Окрім того, звертає увагу суду, що пропущений строк для прийняття спадщини після смерті бабусі є незначним.

Ухвалою судді від 01.11.2022 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 19).

Сторони в засідання не з`явились, однак звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, а представник відповідача просить ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення на розсуд суду (а.с. 34, 39).

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача по лінії матері, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 5, 6, 7, 10).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2015 та зареєстрованого в реєстрі за №1386 (а.с. 11).

Як вбачається з копії спадкової справи № 138/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 Піскун ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Піскун ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 , відмовились від прийняття спадщини після смерті останньої на користь позивача (а.с. 24, 31).

З листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. від 01.11.2022 встановлено, що позивачеві рекомендовано звернутись до суду з питанням надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що передбачено ст. 1272 ЦК України, у зв`язку з тим, що позивач не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також не звернулася в шестимісячний строк до нотаріуса (а.с. 35).

Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Судом встановлено, що право ОСОБА_1 на спадкування після смерті бабусі залежало від від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями у відповідності до ч. 2 ст. 1270 ЦК України, оскільки є спадкоємицею за законом п`ятої черги черги, та враховуючи те, що спадкоємці першої черги відмовились від прийняття спадщини на користь позивача 15.06.2022, то відповідно строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 закінчився 15.09.2022.

В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено.

Нотаріальні дії в умовах воєнного стану вчиняються з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164 з відповідними змінами та доповненнями, пунктом 3 якої встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці; свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Наказом Міністерства юстиції України від 11.03.2022 №1118/5 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату», що набрав чинності 19.03.2022, внесені зміни із вказаного приводу, зокрема, до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Як встановлено зі змісту ст. 1270 ЦК України зміни щодо строку для прийняття спадщини на період воєнного стану органом законодавчої влади не внесено.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

У рішеннях Європейського судуз правлюдини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

У відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом враховується часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини - 16.09.2022 та зверненням позивача з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - 28.10.2022, що є незначним.

Згідно постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивач є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 , та пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважної причини через введення воєнного стану в Україні, зміну законодавства щодо строків подання заяви про прийняття спадщини, проживання в іншому місті, ніж у якому відкрилася спадщина та беручи до уваги, що наслідки пропущення позивачкою строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки остання втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті баби, а втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області (місцезнаходження: вул. Поштова, 23, смт. Городок, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12265, ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк, а саме три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. О. Кириленко