Справа № 685/932/21
Провадження № 2/685/20/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

за участі секретаря Ковальчука О.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства «Теофіпольська багатопрофільна лікарня» Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, визнання незаконним та скасування акту за формою Н-1 від 17.11. 2020 року про проведення розслідування нещасного випадку та зобов`язання вчинити певні дії

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, визнання незаконним та скасування акту за формою Н-1 від 12 жовтня 2020 року про проведення розслідування нещасного випадку та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що відповідно до повідомлення виданого Комунальним комерційним підприємством «Теофіпольська центральна районна лікарня» 17 вересня 2020 року у Комунальному некомерційному підприємстві «Теофіпольська центральна районна лікарня» з ОСОБА_4 (її мати), яка працювала молодшою медичною сестрою у даному підприємстві стався нещасний випадок, а саме вона під час виконання своїх службових обов`язків була інфікована - COVID - 19, що призвело до її смерті. Померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20 жовтня 2020 року наказом Управління Держпраці у Хмельницькій області для з`ясування обставин і причин гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що сталося з ОСОБА_4 було призначено комісію з спеціального розслідування, наказом від 09.11.2020 Управлінням Держпраці у Хмельницькій області продовжено термін спеціального розслідування. В подальшому наказами Управління Держпраці в Хмельницькій області від 16.11.2020 та 17.11.2020 відбулася заміна уповноважених осіб членів комісії. За результатами проведення розслідування нещасного випадку складено акт від 18.11.2020 за формою Н-1/НП відповідно до якого комісія дійшла висновку, що гостре професійне захворювання зі смертельним наслідком з молодшою медичною сестрою КНП «Теофіпольська ЦРЛ» ОСОБА_4 не підпадає під дію п.52 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затверджених постановою КМУ від 17.04.2019 №337 і визнається таким, що не пов`язане з виробництвом. Вона не погоджуючись з даним рішення, звернулася до Управління Держпраці у Хмельницькій області з проханням повторно провести розслідування, оскільки вважає, що смерть матері настала внаслідок гострого професійного захворювання, однак листом від 29.01.2021 їй було повідомлено, що проведення повторного спеціального розслідування є недоцільним. Вважає, що при прийнятті рішення щодо визнання даного нещасного випадку таким, що не пов`язаний з виробництвом, комісією не досліджено всі фактичні обставини справи та передчасно з порушенням норм чинного законодавства прийнято дане рішення, тому просить визнати нещасний випадок, який стався з ОСОБА_4 12 жовтня 2020 року під час виконання трудових обов`язків в Комунальному некомерційному підприємстві «Теофіпольська центральна районна лікарня» Теофіпольської районної ради Хмельницької області таким, що пов`язаний з виробництвом; визнати незаконними та скасувати акт за формою Н-1 від 17.11.2020 року про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 ; зобов`язати КНП«Теофіпольська багатопрофільна лікарня» Теофіпольської селищної ради Хмельницької області провести розслідування нещасного випадку, який стався з молодшою медичною сестрою ОСОБА_4 12 жовтня 2020 року та скласти відповідний акт.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача - Управління Держпраці у Хмельницькій області - позовні вимоги не визнала, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що смерть ОСОБА_4 настала з причин пов`язаних з її інфікуванням COVID 19 саме під час виконання професійних обов`язків. Зазначила, що відповідно до п.52 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затверджених постановою КМУ від 17.04.2019 №337 визначені обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, до яких, зокрема, належить однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я. Відповідно до карти епідеміологічного обстеження від 28.10.2020 року №138 складеного Державною установою «Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України» місце зараження та джерело інфікування ОСОБА_4 виявити не вдалося. Відповідно до листа Департаменту охорони здоров`я Хмельницької ОДА від 13.11.2020 року № 02-01/3473 смерть ОСОБА_5 сталася не внаслідок гострого професійного захворювання. Зокрема, відповідно до карти імовірний основний фактор передачі збудника інфекції - «контактно-побутовий шлях передачі» «повітряно-краплинний шлях»; умови, що сприяли зараженню та порушення санітарних правил - «недотримання правил особистої гігієни». В листі Департаменту охорони здоров`я Хмельницької ОДА від 13.11.2020 року № 02- 01/3473 вказано, що смерть ОСОБА_4 не виникла внаслідок гострого професійного захворювання. Таким чином, висновки комісії з розслідування нещасного випадку викладені в Акті розслідування нещасного випадку від 17 листопада 2020 року оформлені в належному порядку та ґрунтуються на підтверджуючих документах (медичному висновку головного експерта з спеціальності «Професійна патологія» ДОЗ ХОДА Купчик І.О., карті епідеміологічного обстеження від 28.10.2020 року №138, підписана лікарем епідеміологом ОСОБА_6 та помічником епідеміолога ОСОБА_7 та затвердженої печаткою ДУ «Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України»). Комісія із спеціального розслідування не мала жодних підстав зробити висновок, що ОСОБА_4 заразилася COVID 19 саме під час виконання трудових обов`язків. Таким чином, твердження позивача про те, що її матір заразилася інфекцією COVID 19 лише на робочому місці, не підтверджене жодними доказами, а є припущеннями. Також зазначає, що відповідно до пункту 33 Порядку №337 до обов`язків комісії належить, у тому числі, визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом. Таким чином, питання, чи пов`язане з виробництвом гостре професійне захворювання зі смертельним наслідком, що сталось з потерпілим, належить до дискреційних повноважень комісії, тому суд не вправі підміняючи собою уповноважену комісію виконувати функції, що належать до її виключеної компетенції, а не компетенції суду, а саме здійснювати аналіз нещасного випадку, визначати той чи інший нещасний випадок таким, що пов`язаний чи не пов`язаний з виробництвом, а тим більше зобов`язувати складати акти конкретного змісту. На підставі викладеного, просить у задоволені позову відмовити.

Відповідач КНП «Теофіпольська багатопрофільна лікарня» Теофіпольської селищної ради про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

За змістом статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини шостої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» та ч.2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Кабінетом Міністрів України постановою від 17 квітня 2019 року №337 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (далі Порядок №337).

Згідно з пунктами 1 та 2 Порядку №337 , в редакції, яка діяла станом на час виникнення правовідносин, цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Вимоги цього Порядку поширюються на всіх юридичних і фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Згідно п. 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі по тексту Порядок № 337), гостре професійне захворювання (отруєння) це захворювання (або смерть), що виникло після однократного (протягом не більш як однієї робочої зміни) впливу на працівника шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру (у тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання); нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо.

При цьому, в п. 52 Порядку № 337 визначені обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, до яких, зокрема, належить однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я.

У відповідності до п. 3 Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 498 (далі по тексту Порядок № 498), в редакції, яка діяла станом на час виникнення правовідносин, у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

При цьому, в силу п. 6 Порядку № 498, факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією (спеціальною комісією) з розслідування (спеціального розслідування), що проводиться відповідно до Порядку № 337, та оформляється актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася), за встановленою формою.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ( що підтверджується копіями свідоцтв про народження, шлюб та смерть). Відповідно до карти епідеміологічного обстеження №138, ОСОБА_4 працювала в КНП «Теофіпольська ЦРЛ» на посаді молодша медична сестра стерилізаційного відділення, 04.09.2020 вона захворіла, 11.09.2020 госпіталізована до інфекційного відділення Теофіпольської ЦРЛ, 17.09.2020 встановлено діагноз РНК вірус Ковід-19 та направлено до КНП «Красилівська ЦРЛ», ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, посмертний діагноз гостра легенево-серцева недостатність, позагоспітальна двобічна полісегментарна пневмонія, короновірус COVID-19 (лікарське свідоцтво про смерть). Згідно з актом розслідування гострого професійного захворювання , що сталося 12.10.2020 о 9 го.30 хв від 18.11.2020 за формою Н-1/НП , гостре професійне захворювання зі смертельним наслідком з молодшою медичною сестрою КНП «Теофіпольська ЦРЛ» ОСОБА_4 не підпадає під дію п.52 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затверджених постановою КМУ від 17.04.2019 №337 і визнається таким, що не пов`язане з виробництвом. У вказаному акті зазначено, що стерилізаційне відділення, в якому працювала ОСОБА_8 , складається з трьох приміщень, для передачі матеріалів з одного приміщення в інше в перегородках між приміщеннями влаштовані вікна. У першому приміщенні розташовані автоклави. В другому приміщенні накопичуються простерилізовані матеріали, а третє приміщення призначене для отримання через віконце простерилізованих матеріалів персоналом з інших відділень лікарні.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що її мати заразилася інфекцією COVID-19 на робочому місці під час виконання своїх посадових обов`язків, оскільки вона спілкувалася з медичними працівниками, які вже були інфіковані, зокрема, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а ніхто з родичів померлої вказаною інфекцією не хворів.

В судовому засіданні лікар-епідеміолог ОСОБА_6 , яка оформила карту епідеміологічного обстеження №138 вогнища інфекційного захворювання, показала, що ОСОБА_8 могла заразитися COVID-19 на території КНП «Теофіпольська ЦРЛ», але не у зв`язку із виконанням нею посадових обов?язків, оскільки вона працювала санітаркою стерилізаційного відділення, до неї приносили інструменти, які були вже первинно оброблені та поміщені в металеві бікси, вона , не відкриваючи ці металеві бікси, ставила їх в автоклав, після стерилізації виймала ці металеві бікси та ставила на них бірку .

З дослідженої в судовому засіданні Посадової інструкції молодшої медичної сестри стерилізаційного відділення Теофіпольської ЦРЛ встановлено, що молодша медична сестра підпорядкована сестрі-господині закладу, на посаді має зв?язки із адміністрацією, бухгалтерією, відділом кадрів, комісією з контролю якості роботи, службою охорони праці, профспілковим комітетом, господарською частиною, також вказаною інструкцією визначені обов?язки молодшої медичної сестри.

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_9 яку вона склала 12.11.2020 в ході проведення розслідування нещасного випадку, ОСОБА_4 в період часу з 28.08.2020. по 01.09.2020 (точної дати вона не пам?ятає, але в цей час вона вже була хвора на COVID-19 ) спілкувалася з нею з приводу листка непрацездатності доньки ОСОБА_3 . Згідно пояснювальної записки ОСОБА_10 від 11.11.2020, вона спілкувалася з ОСОБА_4 03.09.2020 з приводу зайвої вологи в біксах дитячого відділення, а 04.09.2020 вона відчула симптоми хвороби COVID-19 .

З аналізу змісту посадової інструкції молодшої медичної сестри стерилізаційного відділення Теофіпольської ЦРЛ суд прийшов до висновку, що в посадові обов?язки ОСОБА_8 не входило спілкування із ОСОБА_10 ( медсестра дитячого відділення) з приводу зайвої вологи в біксах, а з ОСОБА_9 ( медичним реєстратором КНП «Теофіпольська ЦРЛ») вона спілкувалася не з приводу виконання посадових обов?язків, а по особистих питаннях , а суду не надано жодного доказу, що ОСОБА_4 в період з 01.09.2020 контактувала з особами, які визначені у її посадовій інструкції і які були на той час носіями інфекції короновірус COVID-19.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що твердження позивача про можливість інфікування її матері ОСОБА_4 на території КНП «Теофіпольська ЦРЛ» саме під час виконання нею посадових обов?язків є не що іншим як припущенням, а в силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки суду не надано жодного належного та допустимого доказу того, що смерть ОСОБА_8 , як медичної працівниці, настала з причин, пов`язаних з її інфікуванням COVID-19 саме під час виконання професійних обов`язків в КНП «Теофіпольська ЦРЛ» в умовах підвищеного ризику зараження , то в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 22 Закону України «Про охорону праці», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядкомрозслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, ст.12, 81, 82, 89, 263, 265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства «Теофіпольська багатопрофільна лікарня» Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, визнання незаконним та скасування акту за формою Н-1 від 17 листопада 2020 року про проведення розслідування нещасного випадку та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Головуюча