провадження № 2-о/336/156/2022
РІШЕННЯ

іменем України

22 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., за участі секретаря судового засідання Олексієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі цивільну справу в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без шлюбу до часу відкриття спадщини,-

встановив:

12.07.2022 року до суду звернувся адвокат Кукурудз Р.О., який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 з заявою до заінтересованої особи: Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, в якій просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю без шлюбу (у фактичних шлюбних відносинах) з 31.08.1995 року до часу відкриття спадщини.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , який доводився заявниці цивільним чоловіком, з яким прожили однією сім`єю понад тридцять років, однак шлюб наш так і не зареєстрували, хоча ні вона, ні він в іншому шлюбі весь цей час не перебували. Заповіту після себе ОСОБА_2 не залишив.

На час смерті ОСОБА_2 обидва були зареєстровані та фактично мешкали за однією адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України заявниця вважається такою, що прийняла спадщину, котра відкрилась після його смерті.

11.02.2022 р. заявниця звернулась до приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус пояснила, що для оформлення її спадкових прав існує перешкода. Так, не перебуваючи зі спадкодавцем у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_1 не належе до жодної з черг спадкоємців за законом. Вона може увійти до четвертої черги спадкоємців за законом після чоловіка лише за умови встановлення в судовому порядку факту спільного з ним проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підтвердження чого надано лист «Щодо роз`яснення про оформлення спадщини» від 29.06.2022 р. №246/02-14.

ОСОБА_2 мав трьох дочок, які народились до знайомства з заявницею, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які подали заяви про відмову від прийняття спадщини після батька.

Зі спадкодавцем заявниця почала жити однією сім`єю з 24.12.1991 р. та проживали безперервно до дня відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто понад 20 років.

З 1976 р. вона мешкала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 та була зареєстрована в жилому будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Зі спадкодавцем ми познайомились у 1991 р., а з 24.12.1991 р. ОСОБА_2 переїхав до нас із матір`ю та ми почали жити втрьох. У серпня 1995 р. ми зареєстрували його місце проживання за адресою належного матері житлового будинку, що підтверджується штампом про прописку в його паспорті.

У червні 1999 р. мати заявниці померла. У грудні 2003 р. П`ятою запорізькою державною нотаріальною конторою їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке засвідчило перехід до неї права власності на зазначений жилий будинок в порядку спадкування після матері. Своє право власності заявниця зареєструвала в ЗМБТІ у 2004 р. Весь цей час аж по день смерті ОСОБА_2 мешкали однією сім`єю в зазначеному будинку, хоча шлюб не реєстрували: вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, у т.ч. здійснювали спільні витрати.

Факт спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини треба встановити з метою підтвердження належності ОСОБА_1 до четвертої черги спадкоємців за законом після нього та подальшого оформлення її права на спадщину, що відкрилась після смерті цивільного чоловіка. Причиною звернення до суду стало те, що належність до четвертої черги спадкоємців за законом доводиться винятково в судовому порядку. Всі інші документи, потрібні для реалізації права на спадкування, наявні в матеріалах спадкової справи.

Усі спадкоємці першої черги за законом після ОСОБА_2 подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Спадкоємців другої та третьої черг за законом у ОСОБА_2 немає. Жодна інша особа не вчинила будь-яких дій, передбачених законом, для прийняття спадщини, що відкрилась після нього. ОСОБА_2 та заявниця були єдиними особами, зареєстрованими за адресою належного їй на праві власності житлового будинку; із заявою про прийняття спадщини у строк, передбачений законом, звернулась лише заявниця.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи по суті, в порядку окремого провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурурдз Тетяни Юріївни належним чином завірену копію спадкової справи № 19/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 Філімоненка ОСОБА_7 .

18 серпня 2022 року до суду на виконання ухвали від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кукурурдз Тетяни Юріївни надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 19/2022, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 Філімоненка ОСОБА_7 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від представника заявника адвоката Кукурудз Р.О. надійшла заява про розгляд справи без участі заявниці та її представника, вимоги заяви підтримують та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Запорізької міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від заінтересованої особи відзиву на заяву не надходило.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, дійшов наступного висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховували правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 14.01.2022 р., актовий запис №133.

11.02.2022 р. на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини приватним нотаріусом Кукурудз Т.Ю. було заведено спадкову справу №19/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 Філімоненка ОСОБА_7 .

Як вбачається з спадкової справи №19/2022до складу спадкового майна входить автомобіль марки KIA, моделі RIO, 2013 року випуску.

Листом приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю. «Щодо роз`яснення про оформлення спадщини» від 29.06.2022 р. №246/02-14, заявниці було роз`яснено, що згідно зі ст. 1264 ЦК України для отримання спадщини їй слід звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

В заяві про прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначила, що чоловік мав трьох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , спорідненість спадкодавця з якою підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим відділом запису актів громадянського стану Ришканського району Молдавської РСР (Стурзенська сільська рада) 19.05.1082 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 , виданим Відділом запису актів цивільного стану адміністрації м. Нижньовартовська Тюменської області 25.05.2002 р.; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , спорідненість спадкодавця з якою підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , виданим Золотобалківською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області 23.06.1984 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5 , виданим Відділом запису актів цивільного стану адміністрації муніципального утворення міста окружного значення Нижньовартовська Ханти-мансійського автономного округу-Югри Тюменської області 20.08.2004 р.; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , спорідненість спадкодавця з якою підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) НОМЕР_6 , виданим Золотобалківською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області 19.05.1092 р..

В матеріалах спадкової справи присутні заяви про відмову від прийняття спадщини після батька: ОСОБА_3 та ОСОБА_8 від 08.02.2022 р., ОСОБА_4 від 15.02.2022 р..

30 грудня 2003 р. П`ятою запорізькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке засвідчило перехід до заявниці права власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після матері ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 зареєстрована АДРЕСА_1 з 13.10.1976 року та по час надання зазначеної заяви.

ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 31.08.1995 року по 14.02.2022, що підтверджується будинковою книгою та листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, надісланому у відповідь на запит нотаріуса, що зберігається у спадковій справі.

Факт спільного проживання однією сім`єю заявниці з ОСОБА_2 також підтверджується посвідченням № НОМЕР_7 про поховання ОСОБА_6 , матері заявниці, видану ДСКП «Ритуал» від 1999 р. на ім`я ОСОБА_2 ..

Окрім того, 13.05.2021 р. ОСОБА_2 була подана декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. У п. 1.11 декларації, де підлягає зазначенню адреса місця фактичного проживання або перебування, вказано будинок АДРЕСА_1 , а заявницю зазначено у п. 1.12 довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З метою оформлення права на спадщину на автомобіль марки KIA, моделі RIO, 2013 року випуску, виникла необхідність встановлення факту постійного ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останнього у судовому порядку, оскільки іншим шляхом довести цей факт заявник не має можливості.

Згідно ч. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заінтересовані особи визначаються залежно від мети встановлення фактів. В даному випадку заявник має намір встановити факт спільного проживання з метою прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом першої черги, крім самого заявника, не має.

Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з абз. 2 п. 2 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди розглядають заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21) висловив правову позицію, відповідно до якої, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору про право розглядається в порядку окремого провадження.

В даній постанові Верховний Суд зауважив, що згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимог ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Факт про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Так як, щодо заявлених вимог відсутні заперечення з боку заінтересованих та інших осіб, матеріали спадкової справи не містять доказів того, що інші особи, ніж ті, які беруть участь у справі, висувають претензію на право спадкування після смерті ОСОБА_2 або щодо його майна, суд вважає, що у цій справі відсутній спір.

Оцінивши належність, достатність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2 08.10.1958 ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без шлюбу (у фактичних шлюбних відносинах) з 31 серпня 1995 року до часу відкриття спадщини, є доведеним, а тому вказані вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 18, 19, 23, 76-81, 83, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-316, 319, 351-352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1268, 1270, 1277, 1296 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без шлюбу до часу відкриття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , однією сім`єю без шлюбу (у фактичних шлюбних відносинах) з 31 серпня 1995 року до часу відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне найменування учасників справи:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа:Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської рада, , (місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 206).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.А. Галущенко