Єдиний унікальний номер: 379/426/22
Провадження № 2/379/176/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 липня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою, посилаючись на те, що 23.02.2022 з Єдиного реєстру боржників йому стало відомо, що 18.02.2022 приватним виконавцем Канцедалом О.О. було відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінсово-правова група Лекс» коштів на загальну суму 142221,85 грн. на підставі виконавчого напису №1129, який 13.01.2022 здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.. Позивач стверджує, що ніколи ніяких кредитних договорів з указаними фінансовими компаніями, в тому числі і з ТОВ «Фінансово-правова група Лекс», на таку суму не укладав та не має ніякої заборгованості. Позивач вказує, що укладання кредитного договору в односторонньому порядку з ТОВ «Фінсово-правова група Лекс» без його участі порушує його права як споживача згідно з нормами Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Вважає, що вищезазначений виконавчий напис вчинено за відсутності документів, на підставі яких могла виникнути заборгованість, та які б могли посвідчувати розмір заборгованості; виконавчий напис вчинено за період, який перевищує три роки, тобто з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.2019 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. На підставі цих доводів позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1129, вчинений 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінсово-правова група Лекс» коштів на загальну суму 142221,25 грн, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі та витрати по наданню правничої допомоги адвокатом.

27.05.2022 після усунення позивачем недоліків позову судом було постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 20.06.2022 (а.с.56, 57).

Ухвалою суду від 27.05.2022 задоволено клопотання позивача про витребування доказів; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича належно засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № 68709955, відкритого на підставі виконавчого напису № 1129, вчиненого 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» коштів на загальну суму 142221,85 грн, включно із виконавчим написом № 1129 від 13.01.2022. Строк для подання витребуваних доказів встановлено до 20.06.2022 (а.с.58, 59).

17.06.2022 представником позивача адвокатом Якименком О.В. подано до суду копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 68709955 від 18.02.2022 та копію виконавчого напису нотаріуса № 1129 від 13.01.2022 разом із письмовим клопотанням про приєднання до матеріалів справи вказаних письмових доказів (а.с.73-79).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с.69, 90). У своїх позовних вимогах просив розглядати справу без його участі та без участі його представника (а.с.11).

Відповідач ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» свого представника в судове засідання не направив; про день, час і місце судового розгляду повідомлені належно та завчасно згідно вимог чинного законодавства: рекомендовані поштові відправлення суду з ухвалою про відкриття провадження у справі, копією позову та додатків і судовою повісткою про виклик в судове засідання на 20.06.2022 та 05.07.2022 повернулись на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою місцезнаходження (а.с.60,71, 83,93), що згідно положень п.4 ч.8 та ч.10 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки. Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Золотих О.О. в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. В матеріалах справи містяться конверти з відміткою про їх повернення через відсутність адресата за вказаною адресою, що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки (а.с.72, 91).

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства: рекомендоване поштове відправлення суду з ухвалою про відкриття провадження у справі, копією позову та додатків, судовою повісткою про виклик в судове засідання на 20.06.2022, а також ухвалою про витребування доказів отримав особисто 06.06.2022 (а.с.70). Рекомендоване поштове відправлення суду з викликом третьої особи в судове засідання на 05.07.2022 отримано особисто 29.06.2022 (а.с.92).

Процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву в установлений судом строк треті особи не скористались.

Ухвала суду про витребування доказів від 27.05.2022 третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. не виконана.

За положенням частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» не з`явився в судове засідання (свого представника до суду не направив); не повідомив суду про поважність причини неявки в судове засідання; відзив не надав; водночас, позивач не висловлював заперечень щодо заочного розгляду справи, - суд вважав за необхідне провести заочний розгляд даної справи.

Ухвалою суду від 05 липня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1129, про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №200067274 від 17.07.2014, укладеним з ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 7 від 20.07.2020, укладеним з ТОВ «Діджи фінанси» та договором відступлення права вимоги № 516/ФК-21 від 01.12.2021, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та договором відступлення права вимоги № 516/ФК-21/1 від 01.12.2021 є ТОВ «Фінансово-правова група Лекс». Стягнення заборгованості проведено за період з 17.07.2014 по 16.11.2021. Сума заборгованості становить 141371,85 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 45700,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими доходами 95671,85 грн; стягнуто плату з боржника в розмірі 850,00 грн за вчинення цього виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , становить 142221,85 грн. Цей виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 13.01.2022 і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення (а.с.79).

18.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було відкрито виконавче провадження №68709955 з примусового виконання виконавчого напису № 1129, виданого 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського МНО Золотих О.О., про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості за договором №200067274 від 17.07.2014 в загальній сумі 142221,85 грн (а.с.20, 21).

Про наявність виконавчого напису приватного нотаріуса позивачу стало відомо з Єдиного реєстру боржників 23.02.2022.

На письмову вимогу позивача від 23.02.2022 про закриття виконавчого провадження і направлення на його адресу копій всіх процесуальних документів - 24.05.2022 приватний виконавець Канцедал О.О. направив копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 68709955 від 18.02.2022 та копію виконавчого напису нотаріуса № 1129, вчиненого 13.01.2022, що вбачається з відмітки на поштовому конверті (а.с.17,18, 75-80).

З наявної в матеріалах справи копії скарги вбачається, що 23.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на незаконні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. (а.с.15, 16). Результати розгляду даної скарги матеріали справи не містять.

При вирішенні даного спору судом застосовано такі норми права.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» до переліку нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, належить, у тому числі, вчинення виконавчих написів.

Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актам з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Зі змісту вчиненого виконавчого напису неможливо перевірити правильність обрахунку заборгованості та її безспірність. Водночас, в ході розгляду справи ані відповідачем, ані третіми особами не було подано суду доказів на підтвердження належної перевірки нотаріусом поданих відповідачем документів в частині наявності безспірності заборгованості. Позиція позивача про відсутність у нього заборгованості перед відповідачем, неповідомлення його про нарахування такої заборгованості, ненаправлення йому стягувачем письмової вимоги - не спростована.

Крім того, з тексту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні нотаріус керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік № 1172).

Вказаний Перелік № 1172 було доповнено пунктом 2 згідно Постанови КМУ від 26.11.2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зокрема, пункт 2 Переліку № 1172 було доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитний відносин».

Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, що були передбачені п.2 Переліку № 1172, і які були підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем та слугували підставою для вчинення цього виконавчого напису.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, що була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

«Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.».

Отже, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

З огляду на наведене, суд висновує, що при вчиненні 13.01.2022 виконавчого напису нотаріус Золотих О.О. керувався пунктом 2 Переліку №1172, який був незаконним та нечинним, а відтак, із застосуванням положень нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» на підставі лише тих документів, що були передбачені пунктом 2 Переліку №1172.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судом також враховується правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), про те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду підтвердила вищевказаний висновок про те, що норми ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час вчинення спірних виконавчих написів) слід застосовувати разом із нормами ч. 2 ст. 88 цього Закону та ст. 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис. Цей висновок і висновок Конституційного Суду України щодо тлумачення змісту саме ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» у Рішенні № 7 р(I)/2020 не суперечать один одному та не виключають один одного. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає у рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Частинами 5,7 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги те, що підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника, суд погоджується із наведеними в позові обґрунтуваннями позивача та вважає їх доведеними в ході розгляду справи, а також звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи не заперечувались і не спростовувались доводи позивача в цій частині, відповідачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження безспірності заборгованості та дотримання нотаріусом усіх вимог закону при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису. Таких доказів не було надано суду і нотаріусом, як третьою особою у справі.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За положенням ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

За положеннями ч.ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить із наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Згідно зі ст. ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн позивачем подано:

копію договору про надання правничої допомоги адвокатом № 18/22 від 17.05.2022 між замовником ОСОБА_1 та виконавцем адвокатом Якименком О.В., пунктом 3.1. якого сторони обумовили оплату за надання правничої допомогу у фіксованому розмірі в сумі 4 000 грн (а.с.28).

копію акту виконаних робіт № 18/22-1 від 18.05.2022 про надання виконавцем замовнику юридичних послуг по договору про надання правничої допомоги та прийняття юридичних послуг у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №1129 від 13.01.2022 на суму 4 000,00 грн (а.с.29).

копію квитанції від 18.05.2022 № 18/22, якою підтверджено сплату ОСОБА_1 адвокату Якименку О.В. гонорару в сумі 4000 грн по договору про надання правничої допомоги (а.с.27).

Надані позивачем документи відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу і сплати грошових коштів за надання такої адвокату Якименку О.В. у даній справі.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу та часу, витраченого представником позивача, а отже, є визначеним. Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару іншими письмовими доказами, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі.

Отже, за наведених умов та з урахуванням відсутності клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами в порядку ст. 137 ЦПК України, - суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі в сумі 4000,00 гривень.

Також положеннями статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, у даному випадку при повному задоволенні позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 992,40 грн та за клопотання про витребування доказів в сумі 496,20 грн, всього 1488,60 грн (а.с.1, 3).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 зі змінами, ст.ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 137, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 1129, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» грошових коштів заборгованості за Договором №200067274 від 17.07.2014, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 , та плати за його вчинення, - на загальну суму 142 221 (сто сорок дві тисячі двісті двадцять одна) гривня 85 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-првавова група Лекс»» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 1 488,60 грн та витрати з надання правничої допомоги у розмірі 4 000,00 грн, всього 5 488 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 09.12.1999 Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», , місцезнаходження: вул. Льва Толстого, буд. 33, оф. 75, м.Київ, індекс 01032.

Повне судове рішення складено 05.07.2022.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО