04.07.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/50/22
Провадження № 2/533/66/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

04 липня 2022 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,

за участю: секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Козельщинської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Козельщинська державна нотаріальна контора про встановлення нікчемності заповітів,

У С Т А Н О В И В

17.01.2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на все майно, яке за життя належало померлому спадкодавцю.

За життя, спадкодавцем ОСОБА_6 складено заповіт, що посвідчений державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори 12.04.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1293, відповідно до умов якого, спадкодавець заповідав належні йому на праві особистої власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та які знаходяться на території Лутовинівської сільської ради, Кременчуцького (Козельщинського) району Полтавської області, кадастрові номери :00:001.0825, :00:001.0826, :00:001.0827, спадкоємцю громадянину ОСОБА_4 .

Далі, позивачем у позові зазначено, що він у встановлений законом шестимісячний строк, з дня відкриття спадщини, прийняв спадщину після померлого спадкодавця.

Однак, в Козельщинській державній нотаріальній конторі, під час оформлення спадщини повідомили його про те, що в матеріалах спадкової справи є інші два заповіти, які за життя складені померлим спадкодавцем ОСОБА_6 .

Відповідно до умов першого заповіту, який посвідчений 21.01.2013 року секретарем Лутовинівіської сільської ради, Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. І., спадкодавець ОСОБА_6 заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось спадкоємиці ОСОБА_5 .

Відповідно до умов другого заповіту, який посвідчений 27.11.2017 року секретарем Лутовинівіської сільської ради, Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. І., спадкодавець ОСОБА_6 заповідав земельну ділянку (пай) розміром 5,06 га (державний акт серія 11-ПЛ №049826 виданий Лутовинівською сільською радою 27.03.2007 року), що знаходиться на території Лутовинівської сільської ради спадкоємиці ОСОБА_5 .

Позивач вважає, що вищезазначені заповіти посвідчені секретарем Лутовинівської сільської ради від 21.01.2013 року та 27.1 1.2017 року є нікчемними, оскільки заповіти посвідчені посадовою особою, яка не уповноважена на вчинення нотаріальних дій.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.01.2022 року провадження по даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано з Козельщинської ДНК належним чином завірену копію спадкової справи після померлого спадкодавця.

02.02.2022 року представник відповідача адвокат Дашко М. В. направив до суду відзив, згідно якого вбачається, що позивачу ОСОБА_4 у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки відсутні правові підстави для визнання заповітів від 21.01.2013 року та 27.11.2017 року нікчемними.

Окрім цього представник відповідача прохав стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Інші учасники справи відзив та пояснення на позовну заяву, а також відповідь на відзив до суду не направили.

За клопотанням представника позивача, розгляд справи в підготовчому судовому засіданні неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 11.03.2022 року справа призначена до розгляду.

За клопотанням представника позивача, розгляд справи неодноразово відкладався.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направив.

Представник позивача - адвоката Корольов І. М. в судовому засіданні позов позивача підтримав та прохав задовольнити, оскільки 21.01.2013 та 27.11.2017 року секретар Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області немала повноважень на посвідчення заповітів від імені спадкодавця ОСОБА_6 .

Окрім цього, представник позивача вважає, що наданий представником відповідача розрахунок розміру понесених ним судових витрат на правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн не відповідає критеріям співмірності зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, а також заява відповідача про розгляд справи без її участі, позов позивача не визнає.

Представник відповідача - адвокат Дашко М. В. в судовому засіданні позов позивача не визнав та прохав відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що 21.01.2013 та 27.11.2017 року секретар Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. Г. мала повноваження на вчинення нотаріальних дій зокрема і щодо посвідчення заповітів спадкодавця ОСОБА_6 .

Представник відповідача Козельщинської селищної ради Нестеренко О. В. в судовому засіданні позов позивача не визнав та прохав відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що 21.01.2013 та 27.11.2017 року секретар Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. Г. відповідно до обсягу наданих повноважень мала право посвідчувати заповіти спадкодавця ОСОБА_6 .

Третя особа в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_7 та дослідивши письмові докази, встановив наступне.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.03.2021 року .

Відповідно до положень ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218, 1220, 1221 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

З матеріалів спадкової справи померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 вбачається, що останній був зареєстрований і до дня смерті проживав на території колишньої Лутовинівської сільської ради, Козельщинського району Полтавської області та відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку був власником земельних ділянок: площею 4, 3000 га, площею 5,0600 га та площею 0,7600 га, що розташовані в с. Ганнівка (Козельщинського) Кременчуцького району Полтавської області.

Відповідно до довідки Лутовинівського старостинського округу Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області від 19.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_6 , належав житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту від 12.04.2011 року, що посвідчений державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори 12.04.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1293 вбачається, що за життя ОСОБА_6 заповідав належні йому на праві особистої власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в землях на території Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, кадастрові номери :00:001.0825, :00:001.0826, :00:001.0827 позивачу ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 32)

Ч.2 ст. 1254 ЦК України визначено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до заповіту від 21.01.2013 року, що посвідчений 21.01.2013 року секретарем Лутовинівіської сільської ради Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. І., зареєстрованого 12.04.2011 року в реєстрі за № 11 вбачається, що за життя ОСОБА_6 заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось своїй доньці відповідачу ОСОБА_5 (Т.1 а.с. 34, 38, 40).

Відповідно до заповіту від 27.11.2017 року, що посвідчений 27.11.2017 року секретарем Лутовинівіської сільської ради Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. Г., зареєстрованого 04.12.2017 року в реєстрі за № 41 вбачається, що за життя ОСОБА_6 заповів земельну ділянку (пай) розміром 5,06 га (державний акт серія 11-ПЛ №049826, виданий 27.03.2007 року Лутовинівською сільською радою), що знаходиться на території Лутовинівської сільської ради ОСОБА_5 (Т.1 а.с. 35, 38, 50).

Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2021 року вбачається, що позивачу ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.04.2011 року в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , оскільки зазначений заповіт втратив чинності, так як існують інші чинні заповіти від імені ОСОБА_6 , зокрема від 21.01.2013 та 27.11.2017 року, яким спадкодавець визначив спадкоємцем ОСОБА_5 (Т.1 а.с. 10-11).

Щодо позовної вимоги позивача в частині того, що заповіти від 21.01.2013 та 27.11.2017 року посвідчені не вповноваженою особою судом встановлено наступне.

Ст. 1257 ЦК України встановлено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Суд звертає увагу на те, що сторони не заперечували, що на час посвідчення заповітів від 21.01.2013 та 27.11.2017 року секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від імені спадкодавця ОСОБА_6 на території Лутовинівської сільської ради був відсутній нотаріус, який відповідно до законодавства України мав право на посвідчення зазначених заповітів.

Далі судом встановлено, що рішенням першої сесії шостого скликання Лутовинівської сільської ради № 3 від 12.11.2010 року секретарем Лутовинівіської сільської ради Козельщинського району Полтавської області обрано ОСОБА_7 (Т.2 а.с. 12, 56).

Рішенням виконавчого комітету Лутовинівської сільської ради № 14 від 19.11.2010 року покладено обов`язки по виконанню нотаріальних дій на секретаря Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. Г. (Т.2 а.с. 57).

Згідно рішення № 3 та № 4 від 10.12.2010 року вбачається, що Лутовинівською сільською радою прийнято рішення про утворення комітету сільської ради та затверджено персональний список комітету зокрема до списку за посадою входила секретар Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області обрано ОСОБА_7 (Т.2 а.с. 20-21).

Рішенням виконавчого комітету Лутовинівської сільської ради № 75 від 28.04.2011 року затверджені посадові обов`язки осіб місцевого самоврядування зокрема і секретаря сільської ради Андрейко Т. Г.( Т.2 а.с. 58).

П. 2.10 та п. 6.1. Посадової інструкції секретаря сільської ради та виконавчого комітету визначено, що секретар Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. Г. складає та засвідчує нотаріальні дії та несе відповідальність за не виконання чи неналежне виконання службових обов`язків та перевищення свої повноважень (т.2 а.с. 59-60).

Далі судом встановлено, що рішенням першої сесії сьомого скликання Лутовинівської сільської ради № 7 від 03.11.2015 року секретарем Лутовинівіської сільської ради Козельщинського району Полтавської області обрано ОСОБА_7 (Т.2 а.с. 13).

Рішенням сільської ради № 1 від 20.11.2015 року покладено обов`язки по виконанню нотаріальних дій на секретаря Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. Г. (Т.2 а.с. 28).

Згідно рішення № 4 від 20.11.2015 та № 5 від 03.11.2010 року вбачається, що Лутовинівською сільською радою прийнято рішення про утворення комітету сільської ради та затверджено персональний список комітету зокрема до списку за посадою входила секретар Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_7 (Т.2 а.с. 29-30).

П. 2.10 та п. 6.1. Посадової інструкції секретаря сільської ради та виконавчого комітету визначено, що секретар Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області Андрейко Т. Г. складає та засвідчує нотаріальні дії та несе відповідальність за не виконання чи неналежне виконання службових обов`язків та перевищення свої повноважень (т.2 а.с. 116-117).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 надала показання, що дійсно в 2010 та 2015 році була обраною секретарем Лутовинівської сільської ради, при цьому одночасно був створений виконавчий комітет до якого входили голова, вона як секретар та інші депутати, а тому за посадою виконувала обов`язки секретаря Лутовинівського виконавчого комітету. В період часу з 2013 по 2017 роки керуючись законом, посадовою інструкцією та відсутності нотаріуса на території Лутовинівської сільської ради посвідчувала заповіти мешканців сільської ради і зокрема посвідчила вищезазначені заповіти від імені спадкодавця ОСОБА_6 на користь своєї доньки ОСОБА_5 , що також підтверджується оригіналами заповітів, витягами про реєстрацію заповітів у спадковому реєстрі та реєстром для реєстрації заповітів в період часу з 2013 та 2017 роках, які були вчинені ОСОБА_7 на користь мешканців Лутовинівської сільської ради. В частині неточностей в протоколах сесії сільської ради та в протоколах виконавчого комітету сільської ради пояснила, що помилки допускалися, оскільки бракувало досвіду. Навчання щодо діяльності секретаря та секретка виконкому ніхто не проводив. Рішення, які підписані головою сільської ради обов`язково приймалися на сесії, а тому помилково або з технічних причин невідображені в протоколах.

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент посвідчення оспорюваних заповітів) у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії, як посвідчення заповітів.

Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 (далі - Порядок) визначено порядок посвідчення заповіту.

Так, пунктом 1.2 розділу I цього Порядку (на час посвідчення вищезазначеного заповіту) зазначено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Пунктом 2.1 розділу II Порядку встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Відповідно до положень пункту 2.3 розділу II Порядку при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього.

Згідно з пунктом 2.11 розділу II Порядку посвідчення заповітів, засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, засвідчення справжності підпису на документах, видача дубліката посвідченого документа здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування.

Наведена вище норма закону та відповідного порядку містить пряму вказівку щодо покладення на посадових осіб виконавчих комітетів сільських рад, у випадку відсутності у такому населеному пункті нотаріусів, повноважень на вчинення нотаріальних дій. При цьому посилань на необхідність прийняття виконавчим комітетом рішень про наділення посадової особи такими повноваженнями зазначений законодавчий припис не містить.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Підпунктом 5 пункту «б» ч. 1 ст. 38 зазначеного Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, визначено одним із делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Також, суд звертає увагу на те, що делегованими повноваженнями є повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад (ст. 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Окрім цього, ч. 4 ст. 50 зазначеного Закону визначено, що секретар сільської ради може за рішенням ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету відповідної ради.

Отже, ураховуючи викладене, суд вважає, що позивачу необхідно відмовити у задоволенні позову, оскільки в період часу, а саме 21.01.2013 та 27.11.2017 року ОСОБА_7 будучи обраною секретарем Лутовинівської сільської ради та за посадою виконувала обов`язки секретаря Лутовинівського виконавчого комітету, а тому в силу прямої норми закону та делегованих державою і законодавцем повноважень була наділена правом на посвідчення вищезазначених заповітів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Ч. 12 ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою представником відповідача ОСОБА_5 адвокатом Дашко М. В. надано договір про надання правової допомоги, акт про надані послуги до договору про надання професійної правничої допомоги № 672 від 24.01.2022 року та розрахунок гонорару з описом робіт ( витрачено 9 годин, вартість однієї години становить 1 000,00 грн) на загальну суму 9 000,00 грн, квитанцію про отримання грошових коштів (т.1 а.с. 129-133).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Корольов І . М. оголосив письмове клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яка була отримана відповідачем ОСОБА_5 від адвоката Дашко М. В. (Т. 2 а.с. 87).

На обґрунтування вищезазначеного копання представником позивача зазначено, що розмір судових витрат, які понесла відповідач ОСОБА_5 не відповідає критеріям співмірності зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Вищезазначена справа не відноситься до складних справ. Всі перелічені адвокатом Дашко М. В. надані ним послуги відповідачу ОСОБА_5 зводилися лише щодо написання відзиву.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, суд дослідивши письмові документи, вважає, що витрати відповідачу ОСОБА_5 на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково в розмірі 5 000 грн., оскільки згідно розрахунку наданим адвокатом Дашко М. В. вбачається, що останнім надано послуги, які полягають лише в підготовці та написання відзиву на позовну заяву позивача.

Визначена судом сума грошових коштів є співмірною зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Козельщинської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Козельщинська державна нотаріальна контора про встановлення нікчемності заповітів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 ) судові витрати на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер картки платника податків НОМЕР_3 ) в розмірі 5 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Роз`яснити учасникам справи, що повний текст рішення буде виготовлений протягом двох днів.

Повний текст рішення виготовлений 04.07.2022 року

Суддя М. М. Оксенюк