Єдиний унікальний номер 722/275/22
Номер провадження 2/722/147/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: Ратушенка О.М.

секретаря: Кушнір І.В.

позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

та представника третьої особи Сираєва Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Батракова Михайла Юрійовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до опорного закладу «Василівський ліцей Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: відділ освіти Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, про визнання незаконним та скасування наказу в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» №31-к від 23.11.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до опорного закладу «Василівський ліцей» Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання незаконним та скасування наказу в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» №31-к від 23.11.2021 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Обґрунтовуючи позов вказувала, що з 31.08.2006 року вона працює вчителем математики в ОЗ «Василівський ліцей» Сокирянської міської ради по даний час. 22.11.2021 року її викликала до себе в кабінет в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» Мошак Л.М., де були присутні також члени робочої комісії та пояснила їй, що причиною виклику стало те, що 19.11.2021 року, під час освітнього процесу, учениця восьмого класу даного закладу ОСОБА_4 вчинила спробу самогубства, залишивши в особистих речах записку про винуватість в її діях ОСОБА_1

22.11.2021 року за результатом засідання профспілкового комітету з розгляду питання «Про звернення комісії відділу освіти Сокирянської міської ради щодо погодження винесення догани члену профспілкового комітету, голові профспілкової організації ОЗ «Василівський ліцей» ОСОБА_1 » було винесено рішення про не погодження винесення їй догани.

Незважаючи на це, відділом освіти Сокирянської міської ради було надано висновок, в якому рекомендовано в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» оголосити ОСОБА_1 догану з огляду на те, що протягом останніх років вона упереджено ставилась до ОСОБА_5 , систематично телефонувала її батькам, розуміючи, що ОСОБА_4 саме більше боїться зауважень та телефонних дзвінків до рідних, що спричинило суїцидальні дії дитини.

23.11.2021 року в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» ОСОБА_3 видала наказ №31-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 » вказуючи на недотримання нею педагогічної етики на уроках стосовно учениці восьмого класу ОСОБА_4 , що спровокувало її суїцидальну поведінку. Підстава - спроба скоєння самогубства ученицею 8 класу ОСОБА_6 .

Позивач вважає даний наказ протиправним та безпідставним, оскільки він не відповідає вимогам трудового законодавства, адже не містить нормативного посилання на назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Вважає, що фактів застосування нею фізичного чи психологічного насильства над ученицею чи здійснення будь-яких аморальних вчинків не існує та об`єктивно не доведено. Той факт, що ОСОБА_5 вказала її прізвище у записці є ніщо інше, як спроба виправити свою неуспішність у навчанні та низькі оцінки.

Позивач також вказувала, що правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення. Проте, обставини нібито вчинення нею даного проступку відповідачем не були з`ясовані належним чином, оскільки порушення трудової дисципліни є неналежне виконання посадових обов`язків, а з винесеного відповідачем наказу №31-к від 23.11.2021 року не можливо встановити у чому саме полягає порушення трудової дисципліни, адже порушення педагогічної етики не передбачено даними нормами.

Враховуючи викладене просила суд визнати протиправним та скасувати наказ в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» №31-к від 23.11.2021 року, зобов`язати відповідача виплатити їй щорічну грошову винагороду та стягнути на її користь понесені судові витрати.

04.04.2022 року представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду відзив на позов в якому проти його задоволення заперечувала вказуючи, що 19.11.2021 року її, як директора ОЗ «Василівський ліцей», класний керівник 8-го класу ОСОБА_7 повідомила, що учениці цього класу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відсутні на уроці. При цьому ОСОБА_4 залишила в класі записку про намір вчинити самогубство, в чому вона звинувачувала, зокрема, вчителя математики ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 повідомила про даний інцидент начальника відділу освіти Сокирянської міської ради, у зв`язку з чим 21.11.2021 року наказом №427/о було створено робочу комісію для здійснення службового розслідування, спільно з працівниками служби у справах дітей Сокирянської міської ради та поліцейськими ювенальної превенції ВП №1 ДРВП ГУНП в Чернівецькій області.

За результатом розслідування відділом освіти Сокирянської міської ради було надано висновок №01-06/963 від 23.11.2021 року, згідно якого дії ОСОБА_1 було визнано недопустимими та рекомендовано оголосити їй догану.

Представник відповідача також вказувала, що згідно п.3.2 Статуту опорного закладу «Василівський ліцей Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області», затвердженого рішенням VIII сесії Сокирянської міської ради VIII скликання № 170/08-21 від 24.06.2021 року заклад зобов`язаний охороняти життя і здоров`я здобувачів освіти. А пункт 6.5 цього ж Статуту передбачає, що директор закладу забезпечує створення у закладі безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування), вживає відповідних заходів реагування.

Враховуючи викладене, з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності вчителя математики, із врахуванням письмових матеріалів розслідування, наказом в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» №31-к від 23.11.2021 року ОСОБА_1 оголошено догану за недотримання педагогічної етики щодо учениці 8-го класу ОСОБА_4 , що спровокувало її суїцидальну поведінку.

На думку представника відповідача ОСОБА_1 надміру, з перевищенням частоти та інтенсивності здійснювала повідомлення та скарги батькам ОСОБА_4 , чим вчиняла на неї психологічний тиск, створила умови розвитку у дитини страху перед вчителем, що в свою чергу спровокувало її до суїцидальних дій.

Аналогічні пояснення в судовому засіданні надала і представник третьої особи ОСОБА_9 .

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

ОСОБА_1 також пояснила, що вона дійсно викладала математику у 8-му класі, де навчалася ОСОБА_6 . Одночасно, вона є класним керівником класу, де навчається старша сестра ОСОБА_10 . Батькам дітей вона телефонувала дуже рідко, як це роблять й інші вчителі ліцею. Протягом вересня листопада 2021 року вона з батьками ОСОБА_4 не спілкувалася. Натомість, перед жовтневими канікулами, до неї зателефонував вітчим ОСОБА_4 з проханням повідомляти його про успішність дітей. Після початку дистанційного навчання вона спілкувалася з класним керівником ОСОБА_4 ОСОБА_7 з приводу того, що ОСОБА_4 протягом двох тижнів не виконувала домашнє завдання. На її повідомлення класний керівник ОСОБА_7 зателефонувала батькам

ОСОБА_11 судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов. Окрім цього зазначила, що виносячи оспорюваний наказ вона хотіла захистити інтереси дитини, адже її було доведено до спроби самогубства. Зі слів дитини ОСОБА_4 їй відомо про упереджене ставлення до неї вчителя ОСОБА_1 .

Стверджувала, що ОСОБА_1 надміру скаржилася батькам ОСОБА_4 в телефонних дзвінках. Напередодні подій, описаних в матеріалах справи, до мами ОСОБА_4 телефонувала класний керівник ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 також зазначила, що вона є вчителем української мови та теж спілкується з батьками учнів з приводу їх успішності. Проте, такі розмови відбуваються на батьківських зборах, або віч-на-віч.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила, що обставини вказаних вище подій їй відомі від дітей, які навчаються в закладі. Її син навчається в одному класі з ОСОБА_13 у них викладала ОСОБА_1 . Скарг на неї від дітей ніколи не було. Всі вчителі ліцею телефонують батькам з приводу успішності навчання дітей.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_4

19.11.2021 року вона помітила відсутність дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_14 в класі. Через деякий час, в речах ОСОБА_4 діти знайшли записку про намір вчинити самогубство через непорозуміння з батьками, а також вчителями ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Коли діти повернулися до школи вони були налякані, у них були мокрі ноги нижче колін, на рівні гомілок. Вона викликала батьків дітей в школу, при цьому ОСОБА_4 просила повідомити лише матір, вітчиму просила нічого не казати. Зателефонувавши до матері ОСОБА_4 остання спочатку відмовилась йти до школи, сказавши що вчинок її доньки постановка.

Свідок також зазначила, що з ОСОБА_4 у неї конфліктів ніколи не було. Напередодні цих подій вона телефонувала до матері ОСОБА_4 з приводу її поганої успішності на уроках. Про будь-який конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 їй невідомо.

Допитані в судовому засіданні в якості спеціалістів практичні психологи ОЗ «Романковецький ліцей» ОСОБА_15 та ОЗ «Василівський ліцей» ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердили відомості, викладені ними у висновках. При цьому зазначили, що обставини справи відомі їм зі слів дитини ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків та спеціалістів, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.08.2006 року працює вчителем математики в ОЗ «Василівський ліцей» Сокирянської міської ради по даний час.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення №722/94/22 (3/722/46/22), пояснень сторін та їх представників судом встановлено, що 19.11.2021 року двоє учениць 8-го класу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 були відсутні на уроках, при цьому ОСОБА_4 залишила записку в якій зазначила, що вона вирішила покінчити життя самогубством, через непорозуміння з батьками, а також з вчителем математики ОСОБА_1 , яка нібито упереджено до неї відноситься.

В своїх поясненнях, наданих інспектору ЮПСП ДРВП ГУНП в Чернівецькій області 24.11.2021 року ОСОБА_4 зазначила, що вона є ученицею 8 класу ОЗ «Василівський ліцей». Її класним керівником є ОСОБА_7 , з якою у неї дружні відносини. Вчителем математики у неї є ОСОБА_1 з якою у неї неприязні відносини, оскільки остання, як їй здається, прискіпливо до не відноситься, а також через те, що ОСОБА_1 викладає математику, яка їй важко дається і яку вона не розуміє. 18.11.2021 року коли вона перебувала вдома, у неї виникла суперечка з матір`ю через телефонний дзвінок класного керівника яка поскаржилася на її погане навчання, особливо з математики. В ході сварки мати вдарила її три рази по сідницях, на що вона дуже образилась. 19.11.2021 року, прийшовши до школи, вона написала записку своїй матері про намір покінчити життя самогубством, яку залишила в пеналі. Після цього, вона разом зі своєю подругою ОСОБА_17 пішла до р. Дністер, де зайшла у воду майже по коліна. Проте, усвідомивши, що своїми діями вона завдасть шкоди своїй матері, вийшла з води та разом з ОСОБА_18 повернулася до школи.

Згідно рапорту інспектора ЮП СП ДРВП ГУНП в Чернівецькій області Ю. Мельника від 24.11.2021 року, в ході проведення перевірки було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 не вчиняла спробу самогубства. В подальшому було з`ясовано, що її мати ОСОБА_19 , за день до того, а саме 18.11.2021 року вчинила фізичне насильство щодо неї, а саме нанесла два удари в область сідниць дротом від подовжувача.

25.11.2021 року інспектором ЮП СП ДРВП ГУНП в Чернівецькій області Мельником Ю.О. складено на ОСОБА_20 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

22.11.2021 року наказом начальника відділу освіти Сокирянської міської ради №427/о створено робочу комісію для здійснення службового розслідування вказаних вище подій.

22.11.2021 року за результатом засідання профспілкового комітету з розгляду питання «Про звернення комісії відділу освіти Сокирянської міської ради щодо погодження винесення догани члену профспілкового комітету, голові профспілкової організації ОЗ «Василівський ліцей» ОСОБА_1 » було винесено рішення про не погодження винесення їй догани.

23.11.2021 року начальником відділу освіти Сокирянської міської ради зроблено висновок № 01-06/963 про оголошення догани вчителю математики ОСОБА_1 , яка неодноразово вчиняла дії, що стали передумовою формування суїцидальних нахилів учениці ОСОБА_5 . А також про оголошення догани класному керівнику восьмого класу ОСОБА_7 , яка не вжила заходів реагування на психологічний стан ОСОБА_5 , протягом останніх днів та не перешкодила суїцидальні дії.

23.11.2021 року в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» ОСОБА_3 видала наказ №31-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 » вказуючи на недотримання нею педагогічної етики на уроках стосовно учениці восьмого класу ОСОБА_4 , що спровокувало її суїцидальну поведінку. Підстава - спроба скоєння самогубства ученицею 8 класу ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Таку позицію висловив Верховний Суд в постанові 22.07.2020 року в справі №554/9493/17 (провадження № 61-38286св18).

Згідно пункту 1 Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом Міністерства освіти України № 455 від 20.12.1993 року, в навчальному закладі трудова дисципліна грунтується на свідомому виконанні працівниками своїх трудових обов`язків.

Згідно п.п. «д» п 17 цих вказаних правил, працівники закладу освіти зобов`язані додержувати педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини, учня, студента.

Пунктом 3.3. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ОЗ «Василівський ліцей» визначено, що педагогічні працівники закладу освіти повинні додержувати педагогічної етики, моралі, поважати гідність здобувача освіти, захищати дітей від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, у роботі з дітьми дотримуватися педагогічного такту.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з оспорюваного позивачем наказу, підставою його винесення та накладення стягнення у виді догани на ОСОБА_1 є недотримання нею педагогічної етики на уроках стосовно учениці 8 класу ОСОБА_6 .

Вказаний наказ було винесено на підставі висновку начальника відділу освіти Сокирянської міської ради № 01-06/963, згідно якого ОСОБА_1 неодноразово вчиняла дії, що стали передумовою формування суїцидальних нахилів учениці ОСОБА_5 .

Суд вважає такі висновки помилковими, безпідставними та недоведеними, адже в судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_1 вчиняла будь-які дії, які б свідчили про порушення чи недотримання нею педагогічної етики щодо учениці 8 класу ОСОБА_4 , в тому числі на уроках, про що зазначено в оспорюваному наказі.

В судовому засіданні доводи представника відповідача ОСОБА_3 та представника третьої особи ОСОБА_9 зводилися до встановлення факту порушення ОСОБА_1 педагогічної етики шляхом надмірних, систематичних телефонних дзвінків із скаргами на погану успішність дитини батькам ОСОБА_6 .

Разом з цим, дані обставини в судовому засіданні будь-якими належними доказами не підтвердились, натомість були спростовані показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та матеріалами справи.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, зокрема атестаційного листа від 03.04.2018 року, за підписом голови комісії ОСОБА_21 , ОСОБА_1 за час роботи досягла високого професіоналізму, зарекомендувала себе як досвідчений працівник. ОСОБА_1 - творчий вчитель. ЇЇ праця - це постійний пошук, дослідження та експериментування новизни в методиці викладання математики. На уроках впроваджує інтерактивні методи та технології навчання, що сприяють формуванню навчально-пізнавальної активності і активізації творчої самостійної роботи учнів. Готуючись до уроку чітко і ясно планує кожен його етап, власноруч виготовляє схеми, таблиці, розробляє діагностичні самостійні перевірочні роботи. Використовує різні форми систематичного контролю, які сприяють просуванню в рівні компетенції кожного учня. Це свідчить про відповідальність, працьовитість та наполегливість вчителя у ставленні до свого обов`язку.

Про високий професіоналізм в роботі ОСОБА_1 свідчать також копії подяк та грамот за період її роботи в ОЗ «Василівський ліцей».

Таким чином, за результатом розгляду даної справи, суду взагалі не стало зрозумілим дійсні причини оголошення вчителям ОСОБА_1 та ОСОБА_7 доган.

Висновки начальника відділу освіти Сокирянської міської ради, які стали передумовою винесення оспорюваного наказу є не тільки помилковими, а й суперечливими позиції самого начальника, адже 24.12.2021 року нею було видано наказ №481/о «Про підсумки проведення ІІ етапу Всеукраїнських учнівських олімпіад з навчальних предметів серед учнів ЗЗСО у 2021/2022 н.р.», яким ОСОБА_1 оголошено подяку за високий професійний рівень, активну педагогічну позицію, високу відповідальність та старанність. Не зважаючи навіть на ч.3 ст.151 КЗпП, згідно якої протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Враховуючи викладене суд вважає, що наказ в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» №31-к від 23.11.2021 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » не відповідає вимогам закону, є протиправним, безпідставним, а тому підлягає скасуванню.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача та її представника щодо незаконності винесення оспорюваного наказу з підстав, передбачених ч.2 ст.225 КЗпП, за якою зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є, з огляду на постанову Верховного Суду України в справі №6-163цс14 від 22.10.2014 року.

Адже згідно позиції Верховного Суду України рішення профспілки про ненадання згоди на оголошення працівнику догани має бути обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) інших учасників справи, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (пункти 2 і 3 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина 2 статті 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених в частинах 1 та 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Отже, наведеними нормами процесуального закону визначено, що вирішення питання щодо заміни належного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 зазначила відповідачем лише ОЗ «Василівський ліцей» Сокирянської міської ради, при цьому просила скасувати наказ директора закладу та зобов`язати відповідача виплатити їй щорічну винагороду.

Разом з цим ОЗ «Василівський ліцей» Сокирянської міської ради не є розпорядником бюджетних коштів та не здійснює оплату праці вчителям. Вказані обов`язки покладаються саме на відділ освіти Сокирянської міської ради.

Однак, відповідного клопотання, у встановленого процесуальним законом порядку, про залучення співвідповідача відділ освіти Сокирянської міської ради позивач до суду не подала.

Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові №761/30025/16-ц номер провадження 61-43404св18 від 30.01.2020 року зазначив, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи викладене суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині зобов`язання ОЗ «Василівський ліцей» виплатити щорічну грошову винагороду слід відмовити.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, представник позивача ОСОБА_2 надав суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу наступні документи: договір №06/12-01 про надання правової допомоги від 06.12.2021 року; додаткову угоду №1 до договору від 06.12.2021 року; квитанцію №1 від 06.12.2021 року; квитанцію №2 від 30.12.2021 року; квитанцію №3 від 03.05.2022 року про надання професійної правничої (правової) допомоги на суму 9924 грн.

Таким чином, дослідивши надані представником позивача докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за необхідне стягнути їх пропорційно задоволених вимог з відповідача.

Керуючись ст.ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до опорного закладу «Василівський ліцей Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: відділ освіти Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, про визнання незаконним та скасування наказу в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» №31-к від 23.11.2021 року задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора ОЗ «Василівський ліцей» №31-к від 23.11.2021 «про винесення догани ОСОБА_1 ».

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з опорного закладу «Василівський ліцей Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: