Справа № 336/371/22
Пр. № 2/336/2480/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

В позові вказав, що йому та ОСОБА_3 , який є третьою особою у справі на праві власності належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Під час шлюбу, зі згоди співвласників будинку відповідачка була зареєстрована в будинку. Шлюб розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2021 року. Відповідачка не проживає в означеному будинку з 14.09.2020 року, що підтверджується актом Голови квартального комітету Шевченківського району № 127 від 11.01.2022 року. В добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку відповідачка відмовляється, на час звернення до суду з позовом, зареєстрована в означеному будинку, хоча в ньому не проживає понад рік, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Перебування відповідачки на реєстраційному обліку в належному позивачу житлі створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідачки права користування квартирою.

Ухвалою суду від 14.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі на задоволенні заявлених вимог наполягає у повному обсязі.

В судове засідання 24.03.2022 року відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомили, будь-яких заяв, клопотань не надала. Розгляд справи у відповідності до норми ст. 223 ЦПК України відкладено для повторного виклику відповідача.

Судове засідання 29.06.2022 року не відбулось, головуючий суддя перебувала у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню.

Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи 01.07.2022 року, до суду повторно не з`явилася з невідомих причин, заяв, клопотань не надала.

У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подала.

Учасники справи зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, в противному випадку вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин..

У відповідності до ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 47/100 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с.13), свідоцтво про право на спадщину за заповітом 9а.с. 14).

З 01.10.2011 року він перебував з відповідачкою у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18, 19), які фактично проживають в будинку (а.с.16). На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2021 року шлюб розірвано (а.с. 20-22).

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15, 26), але фактично в будинку не проживає з 14.09.2020 року, особистих речей в будинку не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, що підтверджується актом обстеження житлового приміщення та встановлення факту проживання особи за місцем реєстрації від 10.01.2022 року Голови квартального комітету № 127 Шевченківської РА (а.с.17).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно зі ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належним позивачу житлом на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Між тим судом встановлено, що відповідач більше п`яти років в квартирі не проживає.

Перебування відповідача на обліку створює для позивача перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У зв`язку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до норм ЦПК стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 77-82, 259, 263-265, 280-282, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , який є співвласником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива