Справа № 683/2449/22
26 грудня 2022 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Лугового О.М.
з участю секретаря Градомської Д.Р.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі судув м.Старокостянтинів цивільну справу №683/2449/22 (2/683/836/2022) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав,
13 вересня 2022 року адвокат Козак І.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківський прав.
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ОСОБА_1 є бабою для малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з липня 2019 року по даний час проживає в позивача. Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю для ОСОБА_3 , а батько дитини ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Починаючи із 2016 року ОСОБА_3 проживала із батьком, а після його смерті із бабою, дідом та тіткою. Відповідач ОСОБА_2 починаючи з 2015 року почала зловживати алкогольними напоями, внаслідок чого перестала виконувати батьківські обов`язки по відношенню до своєї доньки, в наслідок чого залишила її на батька та почала вести асоціальний спосіб життя. Сама ОСОБА_3 (як і її старша сестра ОСОБА_6 ) не виявила бажання проживати разом із матір`ю, а навпаки виявила бажання проживати в сім`ї баби (позивача) та діда, а також тітки, які створили їй комфортні умови проживання піклуються про фізичне та психологічне здоров`я, забезпечують матеріально. До дня подачі даного позову ОСОБА_2 свою доньку протягом тривалого часу не бачила, не спілкується з нею, не цікавиться щодо потреб та інтересів дитини, жодного з покладених законом на батьків обов`язків щодо своїх дітей не виконує, не бере участі у її вихованні.
Байдужа поведінка відповідача свідчить про її свідоме ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини, а тому ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин не явки не повідомив.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавала, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за її відсутності.
Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області в судове засіданні не з`явився, подав до суду заяву, якою просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить задоволити позов в повному обсязі.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2022 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю, а ОСОБА_4 є батьком для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.01.2010 року.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 06 липня 2019 року, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 ..
Сім`я проживає у трикімнатній квартирі з усіма комунальними умовами площею 62 м.кв. Боргів за комунальні послуги немає. Помешкання вмебльоване, наявна необхідна побутова техніка, в помешканні чисто, охайно, затишно. Дитина ОСОБА_3 , забезпечена усім необхідним для навчання, відпочинку та розвитку, засобами дистанційного навчання, предметами гігієни, харчуванням, одягом та взуттям відповідно до сезону.
Матір дітей, ОСОБА_2 , перестала проживати спільно з дітьми з 2016 року, діти проживали спільно з батьком в м.Красилові. Матір участі у житті дітей не брала, не спілкувалась, не відвідувала, не телефонувала, коштів на утримання дітей не надавала.
Батько дітей ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з того часу діти проживали спільно з бабою - ОСОБА_1 , дідом ОСОБА_3 та тіткою ОСОБА_7 , вони забезпечували їх усім необхідним. Матір стосунків з дітьми не відновила, участі у їх житті не бере, не спілкується з ними, коштів на їх утримання не надає.
Відповідач ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини ухиляється свідомо, без поважних на те причин.
Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , характеристикою ОСОБА_3 , довідкою №85 від 04.08.2022 року, висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 , актом про обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , довідкою №03-38-10/418 від 04.08.2022 року.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Поведінка відповідача, яка тривалий час взагалі не спілкується із дитиною, не виховує її, не утримує матеріально, що свідчить про її байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.
Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.
Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.
Поведінка відповідача, яка тривалий час взагалі не спілкується із дитиною, не виховує її, не утримує матеріально, що свідчить про її байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 09.09.2022 року №02-01/864 позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.
Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_3 та не бажає займатись її вихованням і в майбутньому, а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України її слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача 992 грн. 40 коп., понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України від 24.11.1999 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ..
Суддя: