Провадження № 22-ц/812/976/22

П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2022 року м. Миколаїв

справа № 486/879/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Прутян Олександром Анатолійовичем,

на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, постановлену 15 вересня 2022 року під головуванням судді Далматової Г.А., в приміщенні цього ж суду, дата складення повного судового рішення не зазначена, у цивільній справі

за позовом

ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» Державного підприємства «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації.

Позивач зазначав, що з метою захисту частини Національного природного парку «Бузький Гард», як об`єкту культурної спадщини Всеукраїнського значення «Історичний ландшафт центру Бузько-Гардівської паланки Війська Запорізького» в серпні 2017 року на Миколаївщині було створено Штаб опору затопленню ОСОБА_2 . Керівником якого обрано позивача.

Починаючи із серпня 2017 року і дотепер командою ОСОБА_3 було розгорнуто активну протидію намірам енергетиків затопленню частини Національного природного парку «Бузький Гард» на річці Південний Буг, що полягала у підготовці звернень до органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, висвітлюванн6я та обговорювання проблеми в засобах масової інформації, в чисельних зустрічах з високопосадовцями, проведенню мітингів, тощо.

В м. Миколаєві та п`яти районах області, що знаходяться поряд з Національним парком, за ініціативи Штабу опору було проведено збір підписників громадян проти добудови Ташлицької ГАЕС та підняття рівня Олександрівського водосховища. За результатами такого заходу було зібрано понад 6 тисяч підписів, які були передані 04 жовтня 2017 року до Кабінету Міністрів України та Верховної Ради України.

21 квітня 2021 року на території о. Клепаний (Гардовий) національного парку «Бузький Гард» ветеранами війни на сході України було проведено попереджувальну акцію «Мене не вбив російський солдат, мене вбиває Енергоатом».

На знак протесту він разом із своїми побратимами, які отримали інвалідність внаслідок війни на сході України, прикували себе ланцюгами до скелі о. Клепаний (Гардовий), аби спільними зусиллями привернути увагу до наявної проблеми та врятувати історичну пам`ятку національного значення Бугогардівську паланку.

В той же день на офіційному Інтернет сайті Южно-Українського енергокомплексу було розміщено позицію ВП ЮУАЕС щодо акції протесту воїнів АТО проти до заповнення Олександріського водосховища під назвою «Сумно, що учасники АТО опинилися по інший бік барикад, адже чутки про затоплення острова Клепаний (в певних джерелах Гардовий) значно перебільшені!».

Серед іншого, відповідачем у 5 абзаці даної заяви було констатовано наступне: «Шкода, що саме воїни АТО стали учасниками сьогоднішньої акції, піддалися провокаціям, брехні та стали живою зброєю в руках політичних ділків та аферистів, чиї інтереси не мають нічого спільного із захистом довкілля та історії».

Посилаючись на те, що вказаний текст містить відомості, які не відповідають дійсності, містять неправдивий, недостовірний характер та принижують честь та гідність, зокрема позивача, як безпосереднього учасника подій 21 квітня 2021 року, громадського діяча, учасника бойових дій та підлягає спростуванню в такий самий спосіб, як і була поширена, позивач просив суд визнати, що інформація (абзац 5) заяви ВП «ЮУ АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» від 21 квітня 2021 року під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 , що учасники АТО опинилися по інший бік барикад, адже чутки про затоплення острова Клепаний (в певних джерелах Гардовий) значно перебільшені!», а саме «Шкода, що саме воїни АТО стали учасниками сьогоднішньої акції, піддалися провокаціям, брехні та стали живою зброєю в руках політичних ділків та аферистів, чиї інтереси не мають нічого спільного із захистом довкілля та історії», є недостовірною. Зобов`язати відповідача опублікувати заяву, що вказана інформація є недостовірною.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 грудня 2021 року замінено відповідача Відокремлений підрозділ «Южно-Українська АЕС» Державного підприємства «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на Державне підприємство «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 вересня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач жодного разу не отримував повістки за адресою, зазначеною у позовній заяві та повідомленою в судовому засіданні, тільки двічі з`явився в судове засідання 04 жовтня та 02 грудня 2021 року, хоча по справі було призначено 12 судових засідань. Представник позивача 10 лютого 2022 року надіслав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату. Більше ніяких заяв чи клопотань на адресу суду не надсилав.Представник позивача, який є адвокатом, і отримує всі судові повістки електронною поштою, не надсилав заяви про розгляд справи за його із ОСОБА_1 відсутності. Йому, внаслідок здійснення професійної адвокатської діяльності, відомо право на розгляд справи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 та його представнику достеменно відомо про розгляд цивільної справи, але ОСОБА_1 ухиляється від отримання судових повісток та явки до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на незаконність і необґрунтованість вказаного судового рішення, порушення судом норм процесуального права, на невідповідність фактичним обставинам справи, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненні доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що Указом Президента України на території України введений воєнний стан з 24 лютого 2022 року. Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року оголошено провести загальну мобілізацію в тому числі на території Миколаївської області, у зв`язку із чим 20 березня 2022 року ОСОБА_1 було мобілізовано до Збройних Сил України, а отже позивач не міг отримати повістки за адресою свого проживання, а отже не був належним чином повідомлений.

Зазначає, що чинне цивільне процесуальне законодавство не пов`язує залишення заяви без розгляду у зв`язку із неявкою представника позивача. У той же час, представник позивача 26 лютого 2022 року був мобілізованим до лав ЗСУ, а 10 березня 2022 року отримав тяжке поранення, а з 02 червня 2022 року і по теперішній час перебуває на протезуванні та реабілітації у Німеччині.

Узагальненні доводи інших учасників справи

На вказану апеляційну скаргу від відповідача відзиву не надійшло.

2. Мотивувальна частина

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду

Залишаючи позовну заяву без розгляду, у зв`язку із неодноразовими неявками позивача та його представника у судові засідання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та його представнику достеменно відомо про розгляд цивільної справи, але ОСОБА_1 ухиляється від отримання судових повісток та явки до суду. Представник позивача, який є адвокатом, і отримує всі судові повістки електронною поштою, не надсилав заяви про розгляд справи за його із ОСОБА_1 відсутності та не скористався правом на розгляд справи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Однак колегія суддів з таким висновком погодитися не може, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частинах першій, другій та четвертій статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що у цих правовідносинах правове значення має належне повідомлення позивача про день, час та місце розгляду справи, повторність неявки у судове засідання і неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14 листопада 2022 року справа № 693/602/17.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.17).

Розгляд справи по справі неодноразово був відкладеним із різних причин.

У судове засідання 21 липня 2022 року позивач та його представник не з`явилися, по справі продовжено перерву до 15 вересня 2022 року до 10 години (а.с. 163).

Судову повістку у судове засідання на 15 вересня 2022 року судом належним чином надіслано на ім`я ОСОБА_1 , однак поштове відправлення повернено до суду із відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.167).

Отже, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що судом першої інстанції передчасно залишено позов без розгляду, оскільки ОСОБА_1 вважається таким, що не повідомлявся належним чином судом про дату, місце та час судового засідання, призначеного на 15 вересня 2022 року, оскільки відсутні будь-які докази отримання ним поштових направлень, судових повісток, тобто позивача не повідомлено місцевим судом про місце, час і дату судового засідання, що виключає можливість згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України залишення позову без розгляду.

Крім того, як вбачається із доказів, доданих до апеляційної скарги, ОСОБА_1 з 20 березня 2022 року перебуває на службі у Збройних Силах України, а тому не мав можливості отримати судову повістку на 15 вересня 2022 року за адресою, вказаною у позовній заяві. А отже йому не було відомо про розгляд справи 15 вересня 2022 року.

До того ж, представник позивача адвокат Прутян О.А. також був мобілізованим до лав ЗСУ, з 10 березня 2022 року отримав тяжке порання, а з 02 червня 2022 року перебуває на реабілітації у Німеччині.

А тому є обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що у представника позивача не було технічної можливості вчасно ознайомитися із судовою повісткою, яка була надіслана на його електронну пошту та подати заяву про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини справи та помилково залишив позовну заяву без розгляду, ухвалу суду належить скасувати на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Прутян Олександром Анатолійовичем, задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 вересня 2022 року скасувати, а справу № 486/879/21 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський СуддіТ.Б. Кушнірова Н.О. Тищук Повне судове рішення складене 22 грудня 2022 року.