РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

при секретарі Маліщук Н.А.,

з участю представника позивача Деревлюка О.В. ,

представника відповідача адвоката Ткаченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з правонаступників ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , в особі законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 , 2012 року народження в рівних частках з кожного у відшкодування майнової шкоди 25069,47 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. Вимоги мотивовані тим, що 20.06.2012 р. ОСОБА_4 був прийнятий, у зв`язку переведенням, на посаду оператора пересувного відділення поштового зв`язку (ПВПЗ №79 в с.Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області, 21.12.2018 року з ними було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність , за яким у випадку незабезпечення з вини працівника схоронності довірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру шкоди, заподіяна підприємству та її відшкодування вирішується згідно з чинним законодавством. 06.09.2019 року стало відомо про смерть ОСОБА_4 та на підставі наказу він був виключений списків особового складу підприємства. З метою оперативного реагування, встановлення факту та розміру нанесені підприємству матеріальної шкоди здійснено виїзд комісії у с.Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області. Було встановлено, що працюючи на посаді ОСОБА_4 неналежно виконував свої функціональні обов`язки, зловживав службовим становищем та виявлено нестачу матеріальних цінностей та грошових коштів на загальну суму 60769, грн. Позивачем ОСОБА_5 було проведено покриття виявленої нестачі за власні кошти, а суму нестачі віднесено на винну особу - працівника. В подальшому, в ході проведення перевірки наявності (нестачі) готівки коштів та товарно-матеріальних цінностей, відповідачем ОСОБА_5 було частково відшкодовано підприємству шкоду(нестачу) в розмірі 35700,00 грн., що не покрило шкоду в повному обсязі. Залишок невідшкодованої шкоди (нестачі) відповідачами склав 25069,47 грн., яку останні зобов`язані відшкодувати підприємству. Зазначив, що матеріалами службового розслідування (комісією) встановлено, що 06.09.2019 року дружина померлого працівника ОСОБА_5 особисто передала (повернула) комісії підприємства сумку з грошовими коштами в сумі 35700 грн. та документами (пенсійні відомості, бланки переказів), які зберігав вдома померлий, тому вважає, що з цього вбачається, що відповідач проживала, на день смерті, разом з померлим ОСОБА_4 та мала доступ до речей (матеріальних цінностей) отриманих ним під звіт. Крім того відповідач звернулась офіційно до позивача та надала довідку, у якій повідомлялось про те, що вона здійснила за власний рахунок похорони ОСОБА_4 та являється спадкоємицею першої черги, крім того вона отримала нараховану при житті ОСОБА_4 заробітну плату в розмірі 2532,41 грн. Крім того, одночасно з відповідачем проживала їх неповнолітня дочка - ОСОБА_3 , 2012 року народження, яка також, як дитина спадкодавця, згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, має право на спадкування за законом. Відповідач ОСОБА_5 отримавши майно (заробітну плату) після смерті чоловіка ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину та успадкувала усі права та обов`язки (в тому числі не виконані за життя), що належали спадкодавцю. 24.02.2020 р. та 11.05.2021р позивач надіслав на адресу відповідачів вимоги (претензії), у яких вимагав здійснити повне погашення заборгованості спадкодавця в розмірі 25069,47 грн., однак, претензії були залишені відповідачами без належного реагування. Позивач надіслав вимогу до Жмеринської державної нотаріальної контори 24.02.2020 р, за результатами розгляду даної вимоги нотконторою заведено спадкову справу №65589955, з якої матеріалів якої позивач довідався, що спадкоємці заяв про прийняття спадщини не подавали, заяв про відмову від прийняття спадщини не подавали, свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не видавалось. Оскільки спадщина була прийнята спадкоємцями, які разом проживали з ОСОБА_4 , добровільно шкода не відшкодована, тому позивачем заявлено позов.

Ухвалою суду від 13.09.2021 року відкрито провадження та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

В судовому засіданні представник позивача Деревлюк О.В. підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача адвокат Ткаченко Т.В. в судовому засіданні заперечила з приводу заявлених позовних вимог та зазначила, що позивач стверджує, на підставі матеріалів службового розслідування (комісією) встановлено, що 06.09.2019 року дружина відповідача - померлого працівника ОСОБА_4 особисто передала (повернула) комісії підприємства сумку з грошовими коштами в сумі 35700 грн. Отже, про борги ОСОБА_4 (та часткове їх погашення) позивачеві було відомо в ході службового розслідування вже 06.09.2019 року. Акт службового розслідування датовано 08.11.2019 року. Свої вимоги у вигляді претензії про відшкодування шкоди до дружини померлого позивач пред`явив 11.05.2020 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, який є пресічним та не може бути поновленим. Вказала, що у померлого ОСОБА_4 , крім дружини та дочки, ще залишились й батьки. Відтак, позов пред`явлено не до усіх спадкоємців ОСОБА_4 . Зазначила, що із наданої позивачем копії довідки Кармалюківської сільради, вбачається, що ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_3 . В той час як, згідно наявних у матеріалах справи відомостей, його дружина ОСОБА_5 зареєстрована у тому ж АДРЕСА_2 . Заяв про прийняття спадщини від спадкоємців в спадковій справі у немає. Отже, доказів прийняття спадщини спадкоємцями померлого - позивачем суду не надано, що у свою чергу, позбавляє його права вимоги до відповідачів, так як така вимога передбачена законом лише для спадкоємців, які прийняли спадщину. Стосовно отримання дружиною померлого не отриманої ним за життя заробітної плати, то відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначила, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Вказала, що доказування не може грунтуватися на припущеннях, тому позивачем не доведено належність спадкодавцю будь-якого майна, факту прийняття спадщини спадкоємцями померлого та пропущено строк для пред`явлення вимог до них. Відтак, підстави для задоволення позову - відсутні.

Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що 20.06.2012 р. ОСОБА_4 був прийнятий, у зв`язку переведенням, на посаду оператора пересувного відділення поштового зв`язку (ПВПЗ №79 в с.Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області(а.с.124-125 т.1). 21.12.2018р. між ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.128 т.1). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.129 т.1). Наказом від 11.06.2018 р. (а.с.130-142 т.1) затверджено «Інструкцію про здійснення касових операцій в Пат «Укрпошта») (а.с.130-142 т.1). Остаточна сума завданих ОСОБА_4 збитків становить 60769,47 грн., дружиною відшкодовано збитків у сумі 35700 грн., сума невідшкодованих збитків складає 25069,47 грн., що підтверджується актом службового розслідування від 08.11.2019 року розпочатого 06.09.2019 року (а.с.143-147, т.1), складеного на підставі акту інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та актів інвентаризації готівкових коштів, обліково-сальдовими відомостей (а.с.148-165, т.1). 24.02.2020 р. позивач надіслав на адресу Жмеринської районної державної нотаріальної контори та адресу відповідачів вимоги (претензії), у яких вимагав здійснити повне погашення заборгованості спадкодавця в розмірі 25 069,47 грн. (а.с.166-168 т.1) та 11.05.2021року на адресу відповідача ОСОБА_5 , яка діє одночасно і в інтересах відповідача ОСОБА_3 з вимогою здійснити повне погашення нестачі в розмірі 25069,47 грн. та надіслано картку рахунок (а.с.169-171 т.1). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на прізвище ОСОБА_4 відомості про нерухоме майно в зазначених реєстрах відсутні (а.с.172). 21.08.2020 року позивач звернувся до Жмеринської районної державної нотаріальної контори з запитом щодо надісланої раніше вимоги (претензії) спадкоємцям ОСОБА_4 (а.с.173), на що було отримано відповідь (а.с.174-174 т.). За довідкою виконкому Кармалюківської сільської ради, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_3 , його поховання за свій рахунок здійснила дружина ОСОБА_5 , яка зареєстрована і проживає в с.Кармалюкове Жмеринського району Вінницької області (а.с.179 т.1). За видатковим касовим ордером від 18.08.2020 року ОСОБА_5 виплачена депонована заробітна плата ОСОБА_4 в сумі 2532,41 грн. (а.с.180т.1). Згідно відомостей витребуваної за ухвалою суду спадкової справи №103/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відомостей про спадкоємців немає, свідоцтв при прийняття спадщини ніхто не отримав, спадкового майна немає (а.с.43-73 т.2).

За положеннями ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч.2 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Ч.1 та 2 ст.1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем та боржником ОСОБА_4 , який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному ст.1282 ЦК України.

За ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

3.Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

4.Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Встановлені ст.1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Сплив визначених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.04.2018 року у справі №522/407/15-ц (провадження №14-53цс18).

За ст.1297 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

За таких обставин, в силу положень ст.1281 ЦК України позивач втратив своє право вимоги до спадкоємців померлого внаслідок пропущення шестимісячного строку.

Водночас, направлення позивачем 24.02.2020 року, на адресу Жмеринської районної нотаріальної контори не є належним та вчасним пред`явленням вимог до спадкоємців померлого, так як діючим законодавством таких дій не передбачено. Направляючи претензію на адресу нотаріальної контори, позивач керувався п.189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка втратила чинність із прийняттям Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який було затверджено Наказом МЮУ 22.02.2012 № 296/5.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч.2 та 3 ст.1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України.

Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Вказані висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року (справа № 640/6274/16-ц провадження № 61-25487св18).

Отже, встановлене свідчить про те, що матеріалами службового розслідування (комісією) встановлено, що 06.09.2019 року дружина померлого працівника ОСОБА_4 особисто передала (повернула) комісії Підприємства сумку з грошовими коштами в сумі 35700 грн. Отже, про борги ОСОБА_4 та часткове їх погашення позивачеві було відомо в ході службового розслідування вже 06.09.2019 року, однак акт службового розслідування датовано 08.11.2019 року, а свої вимоги у вигляді претензії про відшкодування шкоди до дружини померлого позивач пред`явив 11.05.2020 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, який є пресічним та не може бути поновленим.

Крім того, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_3 , а згідно наявних у матеріалах справи відомостей, його дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_3 зареєстровані у тому ж населеному пункті, але по АДРЕСА_2 . В витребуваної судом спадкової справи щодо майна померлого, встановлено, що заяв про прийняття спадщини від спадкоємців у ній немає. Отже, доказів прийняття спадщини спадкоємцями померлого - позивачем суду не надано, що, у свою чергу, позбавляє його права вимоги до відповідачів, так як така вимога передбачена законом лише для спадкоємців, які прийняли спадщину. Суд зазначає, що дружина померлого - позивач у справі ОСОБА_5 отримала його заробітну плату як член його сім`ї, а не як спадкоємець. Відповідно, ця заробітна плата не увійшла до спадкової маси, а її отримання не свідчить про часткове прийняття спадщини.

Верховний Суд у своїй постанові від 04.02.2021 року у справі № 587/381/15-ц зробив такий висновок: «Згідно із ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде складено 10.06.2022 року о 15.30 год.

Суддя Порощук П.П.