Справа № 128/1409/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання: Ружицькій І.В.,

за участі:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Путіліна Є.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Парвадова С.М.,

представника відповідача Агроноічної сільської ради Паничука Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Агрономічної сільської ради, скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, зобов`язання Агрономічну сільську раду вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05.06.2020 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до Агрономічної сільської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 21.11.2019 №406 та від 21.11.2019 №449; скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права права власності за ОСОБА_4 на гараж площею 25,5 кв.м, розташованого в с. Агрономічне «Гаражний-6» масив гараж НОМЕР_1 , вчинений 09.10.2019 на підставі рішення державного реєстратора Козловського М.С., індексний номер №49093387; зобов`язання Агрономічної сільської ради розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 та прийняти рішення яким погодити межі земельної ділянки згідно із технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, розробленої ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс».

Позов мотивовано наступним. Позивачка ОСОБА_1 є власником 27/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.12.2011. Даний житловий будинок був побудований в 1979 році на земельній ділянці виділений Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції в с. Агрономічне, площею 0,22 га рішенням виконавчого комітету Вінницької районної ради народних депутатів від 27.02.1978 №66, актом вибору та відведення земельної ділянки, заключенням та викопіюванням. В даний час нею приватозована лише частина земельної ділянки площею 0,0940 га, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ВН б/н від 29.12.1998, виданого Агрономічною сільської радою. Щодо іншої частини земельної ділянки, яка залишилася не приватизованою, то у неї вже виникали судові спори із Агрономічною сільською радою. Відповідно до вимог ст. 12 ЗК України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вона звернулася до Агрономічної сільської ради із заявою, в якій просила надати їй дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розширення території для будівництва житлового будинку, господарских споруд в оренду площею 0,0345 га, що в АДРЕСА_1 , та погодити її межі. Рішенням Агрономічної сільської ради від 16.09.2017 сільська рада вирішила дане питання ОСОБА_1 взяти до відома, рекомендувати ОСОБА_1 звернутися до землевпорядної організації для присвоєння кадастрового номера земельній ділянці площею 0,0940 га, на яку виготовлений державнйи акт на право приватної власності на землю для ведення особистого селянського господарства старого зразка. Окрім того, в липні 2017 року вона звернулася до Агрономічної сільської ради із заявою щодо погодження меж земельної ділянки площею 0,0940 га і надання дозволу на складання проекту відведення на земельну ділянку площею 0,0345 га, на що отримала відповідь від 17.07.2017, в якій роз`яснювалося, що вказана земельна ділянка не є вільною. За її замовленням ЮЗС «Альянс» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в АДРЕСА_1 . На її звернення, щодо створення відповідної комісії з вирішення земельного спору та складання акту про підписання акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_1 , яка є власником 27/50 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , без погодження з сусіднім землекористувачем ОСОБА_5 , оскільки його права як землекористувача сусідньої земельної ідлянки, в даному випадку не порушені. Листом Агрономічної сільської ради від 17.07.2017 повідомлено, що для врегулювання цього спору мають бути залучені землевпорядна організація або сертифікований інженер-землеворядник, які за допомогою спеціальних приладів відновлять межі ділянки. Щодо земельної ділянки площею 0,0345 га пояснено, що дана земельна ділянка не є вільною. Понад сорок років нею користуються громадяни похилого віку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , орієнтовними площами по 0,01 га та значиться земельна ділянка прибудинковою територією домоволодіння АДРЕСА_2 . Отже, у звязку з відсутністю погодження меж земельної ділянки з Агрономічною сільською радою державним кадастровим реєстратором згідно рішення від 09.11.2017 було відмовлено у внесенні земельної ділянки до ДЗК. 30.11.2017 позивачка звернулася із заявою до Агрономічної сільської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,0345 га, що по АДРЕСА_1 , та погодження, як органу в розпорядженні якого перебуває вказана земельна ділянка її межі. На розгляд сільської ради передано технічну документацію, копію рішення реєстратора від 09.11.2017. Рішенням Агрономічної сільської ради 24 сесії 7 скликання від 08.12.2017 їй відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру і враховуючи те, що на земельній ділянці розташоване нерухоме майно громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_2 , які користуються нею понад сорок років і значиться дана земельна ділянка прибудинковою територією будинковолодіння АДРЕСА_2 . Не погоджуючись із вказаним, позивачка звернулася до суду із позовом. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 її позов було задоволено. На виконання вказаного рішення суду Агрономічною сільською радою 37 сесією 7 скликання 13.02.2019 повторно було відмовлено позивачці у затвердженні технічної документації та рішенням 42 сесії 7 скликання від 13.02.2019 №291 відмовлено у погодженні меж. Не погоджуючись із рішенням сільської ради 42 сесії 7 скликання від 13.02.2019 №291, позивачка звернулая до суду. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/2623/19-а її позов було задоволено, визнано протиправним та скасовано вказане рішення і зобовязано сільску раду повторно розглянути її заяву щодо погодження меж. Рішенням Агрономічної сільської ради 47 сесії 7 скликання від 21.11.2019 №449 позивачці було відмовлено у погодженні меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Одночасно рішенням Агрономічної сільської ради 47 сесії 7 скликання від 21.11.2019 №406 видано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,0026 га під будівництво індивідуального гаража в масиві «Гаражний-6» № НОМЕР_1 с. Агрономічне. Не погоджуючись із рішенням сільської ради позивачка звернулася до суду. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду провадження у справі №120/4406/19-а закрито і роз`яснено, що спір може бути вирішений за правилами цивільного судочинства.

Позивачка вважає, що оскаржувані рішення Агрономічної сільської ради є незаконними з огляду на наступне. Позивачці на праві спільної часткової власності належить 27/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Рішенням виконкому Вінницької районної ради №66 від 25.02.1978 було дозволено будівництво двоквартирного житлового будинку для Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції на території с. Агрономічне, ділянка площею 0,22 га. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН б/н від 29.12.1998, позивачу на підставі рішення 23 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради від 23.03.1998 передано у приватну власність земельну ділянку біля вказаного будинковолодіння площею 0,0940 га,для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серії І-ВН №001263 від 05.04.1996 Вінницькій обласній державній сільськогосподарській дослідній станції Агрономічною сільською радою на підставі рішення 10 сесії 22 скликання надано у постійне користування земельну ділянку, площею 1229,6 га для сільськогосподарського використання. Згідно листа Національної Академії аграрних наук України до Інституту кормів та сільського господарства поділля НААН від 17.09.2012, Президія Академії своїм рішенням від 21.12.2011 (протокол №23) затвердила порядок надання документів для розгляду питань щодо припинення права постійного користування земельними ділянками в межах своєї мережі. Ним, зокрема, передбачено, що для розгляду надається клопотання органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування в межах його повноважень відповідно до ст. 149 ЗК України із огрунтуванням необхідності відведення земельної ділянки, мети її подальшого використання, орієнтовного розміру, умов вилучення, графічних матеріалів місця розташування. Окрім того, рішенням Вінницького районного суду у справі №128/40/14-а від 04.07.2014 було встановлено, що з часу виділення земельної ділянки площею 0,22 га під будівництво квартирного будинку по АДРЕСА_1 , пройшло більше 30 років і за цей період на земельній ділянці, щодо якої позивач оспорює рішення сесії сільської ради зі сторони із суміжними землекористувачами двоє громадян здійснили самочинне будівництво погосподарських будівель (гараж і господарське приміщення), якими користуються більше 10 років, і яке зазначено в їх техпаспортах на житло, як самочинно збудоване. Отже, Агрономічною сільською радою прийняте рішення про надання дозволу на виготовлення документації за рахунок земель, що виділялися для будівництва будинку по АДРЕСА_1 особі, яка не являється співвласником вказаного будинковолодіння, а здійснила самочинне будівництво господарської споруди гаражу в межах земельної ділянки вказаного будинковолодіння, чим порушила право на земельну ділянку співвласників будинковолодіння, яке перейшло до них при переході права власності на частину будинку. Статтями 118 та 123 ЗК України чітко визначено підстави для прийняття рішень органом місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або дозволу на виготовлення технічної документації з встановлення та відновлення меж. Враховуючи вказані норми Закону, мало б бути прийнято рішення не про надання дозволу на виготовлення технічної документації, а рішення щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з умови подання документів визначених ст. 118 ЗК України, в тому числі, погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки, оскільки формується нова земельна ділянка. Також зазначає, що оскаржуване рішення сільської ради не містить жодного обгрунтування, окрім посилання на ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування». Як вже зазначалося, спірна земельна ділянка була виділена Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції в с. Агрономічне, площею 0,22 га для будівництва вказаного будинку. Зі всіма суміжними землевласниками та землекористувачами межі земельної ділянки були погоджені, залишалося узгодити межі частини земельної ділянки, яка межує із землями не переданими у власність та користування, які перебувають у розпорядженні Агрономічної сільської ради, на яких розташований багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 . Право користування (власності) земельною ділянкою під багатоквартирний будинок, не оформлено. Отже сільська рада є одним і тим же органом який узгоджує межі як суміжний землекористувач і розглядає земельні спори з даного приводу. Однак, рішення Агрономічної сільської ради було прийнято без будь якого обгрунтування причин відмови, оскільки у випадку, коли законодавством передбачена певна процедура (порядок) прийняття рішень, розгляду питань і вчинення дій суб`єктом владних повноважень, то така процедура повинна бути дотримана цим суб`єктом. Вказаний принцип був порушений відповідачем.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення, зазначає наступне. За обставин, коли відповідч фактично не врахував висновків кількох рішень суду у вже розглянутих справах та прийняв рішення з очевидними ознаками незаконності, саме собою скасування судом такого рішення з покладенням на відповідача обов`язку повторно розглянути заяву позивача не матиме ефекту, а судовий захист у такому разі буде вважатися неповним. Тому, у ситуації, що склалася, беручи до уваги те, що позивач систематично вимушена звертатися за захистом своїх прав до суду з одного й того ж питання, суд може врахувати положення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з метою захисту прав позивача, гарантованих ст. 6 Конвенції. З огляду на викладене, враховуючи те, що оскаржуване рішення порушує права та інтереси позивача і позивач тривалий час намагається оформити право на земельну ділянку, виконавши при цьому усі передбачені законом умови, зважаючи на те, що позивач вже зверталася до суду щодо оскарження бездіяльності та рішень відповідача і судовий захист виявився неефективним, з метою забезпечення реального поновлення порушених прав особи у спірних правовідносинах, суд має прийти до висновку про наявність достатніх підстав для покладення на відповідача обовязку прийняти рішення про погодження меж.

Щодо вимоги про припинення речового права права власності зареєстрованого згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень від 09.10.2019, індексний номер 49093387 КП «Агенство адміністративних послуг», реєстратор Козловський М.С., на гараж, розташований в с. Агрономічне, «Гаражний масив-6», гараж № НОМЕР_1 , то як вбачається, підставою для проведення реєстрації був технічний пасопрт виданий 13.09.2019, довідка №821 від 19.09.2019 Агрономічної сільської ради. Так, з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , який виготовлений КП «ВООБТІ» 30.05.2013, вбачається, що вказаний об`єкт є самочинно побудований і проінвентаризований як сарай з погрібом «Б» розмірами 4,56 на 6,2. А в технічному паспорті виготовленому ПП «Київ буд Консалтинг» 13.09.2019, що став підставою для реєстрації, вже зазначено, що це гараж з погрібом розмірами 4,56 на 6.24. Рішенням виконавчого комітету Агрономічної сільської ради №160 від 29.11.2017 затверджено «Порядок присвоєння та зміни адрес об`єктам нерухомого майна на території Агрономічної сільської ради», де в п.п. 1.5 визначено, що присвоєння поштових адрес здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Агрономічної сільської ради. В п. 5.4 вказаного рішення визначено, що один із обов`язкових документів для присвоєнення поштової адерси об`єктам побудованим до 1992 року є документ, що підтверджує право власності або право користування земельною ділянкою. А п. 5.7 визначає, що поштова адреса вважається присвоєною з моменту прийняття рішення виконавчого комітету Агрономічною сільською радою. Отже, документ на право землекористування під самочинно побудованою господарською будівлею (сарй «Б», гараж № НОМЕР_1 ) у відповідача ОСОБА_4 на момент проведення реєстрації був відсутній, адже Агрономічна сільська рада вже після реєстрації права власності надала дозвіл на виготовлення технічної документації, рішення про присвоєння поштової адреси виконавчим комітетом не приймалося, отже у державного реєстратора не було підстав проводити державну реєстрацію речового права. На підставі вищевикладеного просила суд визнати незаконним та скасувати рішення 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 21.11.2019 №406 та від 21.11.2019 №449; скасувати запис про проведену державну реєстрацію речового права права власності за ОСОБА_4 на гараж площею 25,5 кв.м, який розташований в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, «Гаражний-6» масив гараж № НОМЕР_1 , вчинений 09.10.2019, на підставі рішення державного реєстратора Козловського М.С., індексний номер 49093387; зобов`язати Агрономічну сільску раду розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 та прийняти рішення, яким погодити межі земельної ділянки згідно із технічної документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , розробленої ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс»» стягнути із відповідача понесені судові витрати (т. 1 а.с. 2-14).

30.09.2020 позивачкою ОСОБА_1 подано до суду заяву про зміну предмету позову (т. 1 а.с. 152-155), в якій викладено наступну позицію.

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа. Під час розгляду справи відповідачем 60 сесією 7 скликання Агрономічної сільської ради було прийнято рішення №347 від 24.09.2020, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розроблена на підставі рішення №406 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 21.11.2019, для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 ОСОБА_4 ; передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0029 га, кадастровий номер :03:003:0406, для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», № НОМЕР_1 с. Агрономічне. Відповідно до інформаційної довідки №226011384 від 29.09.2020 за ОСОБА_4 вже зареєстровано право приватної власності на вказану земельну ділянку, рішення державного реєстратора Агрономічної сільської ради номер 54299326 від 29.09.2020. вказане рішення порушує її права на земельну ділянку, яка виділялася Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції в с. Агрономічне площею 0,22 га, на якій побудовиний житловий будинок, власником 27/50 часток якого є позивачка. З огляду на викладене просить: визнати незаконними та скасувати рішення 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 21.11.2019 №406 та від 21.11.2019 №449; скасувати запис про проведену державну реєстрацію речового права права власності за ОСОБА_4 на гараж площею 25,5 кв.м, розташований в АДРЕСА_5 , вчинений 09.10.2019 на підставі рішення державного реєстратора Козловського М.С., індексний номер 49093387; зобов`язати Агрономічну сільську раду розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 та прийняти рішення, яким погодити межі земельної ділянки згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, розробленої ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс»; визнати незаконним та скасувати рішення №347 Агрономічної сільської ради 60 сесії 7 скликання від 24.09.2020 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розроблена на підставі рішення №406, 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 21.11.2019, для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 ОСОБА_4 та передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0406 площею 0,0029 га для будівництва індивідуального гаража масив « ІНФОРМАЦІЯ_1 », № НОМЕР_1 в с. Агрономічне; скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення №54299326 від 29.09.2020) про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 0,0029 га кадастровий номер :03:003:0406, для будівництва індивідуального гаража, розташовану на території масив «Гаражний-6», № НОМЕР_1 в с. Агрономічне.

Відповідачем Агрономічною сільською радою Вінницького району Вінницької області подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 125-127), в якому викладено наступну позицію. Рішення №406 від 21.11.2019 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під будівництво індивідуального гаража в с. Агрономічне» видано на підставі чинного законодавства. До Агрономічної сільської ради 18.10.2019 надійшло клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,0026 га для будівництва індивідуального гаража. До клопотання додано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, у відповідності із яким ОСОБА_4 на праві приватної власності належить гараж, загальною площею 25,5 кв.м, який знаходиться в АДРЕСА_5 . Таким чином, ОСОБА_4 використовує своє право на земельну ділянку під належним їй на праві приватної власності майном. Так як земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав винятково з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Формування земельної ділянки супроводжується розробкою відповідної документації із землеустрою, яка і є підставою для державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та присвоєння їй кадастрового номера. А отже, і є необхідною для реалізації свого права ОСОБА_4 .. Рішення №449 від 21.11.2019 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради «Про погодження меж земельної ділянки» прийнято без порушення чинного законодавства: технічна документація виготовлялася на підставі Заключення від 23.02.1978, яким було визначено 0,22 га для будівництва двоквартирного житлового будинку. На даний час власниками двоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .. Таким чином, земельна ділянка під будівництво виділялася на двох користувачів. Станом на сьогодні, із вищезазначених 0,22 га в приватну власність оформлено: 0,0975 га (0,0866 га + 0,0109 га) ОСОБА_5 з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлових будівель та споруд; 0,0940 га (0,0187 га + 0,0312 га + 0,0441 га) ОСОБА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Загальна площа земельної ділянки, яка оформлена за ОСОБА_5 та ОСОБА_1 складає 0,1915 га. Площа земель не оформлених відповідно до заключення від 23.02.1978, яким було визначено 0,22 га для будівництва двоквартирного житлового будинку складає 0,0285 га (0,22 га 0,1915 га = 0,0285 га). Площа земельної ділянки в «Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області» зазначена 0,0345 га. 0,0345 га 0,0285 га = 0,006 га різниця між площею земельної ділянки зазначено в Технінчій документації та площею земель не оформлених відповідно до Заключення від 23.02.1978, яким було визначено 0,22 га для будівництва двоквартирного житлового будинку. Отже, площа бажаної земельної ділянки перевищує площу земель не оформлених відповідно до Заключення від 23.02.1978, яким було 0,22 га для будівництва двоквартирного житлового будинку. Враховуючи викладене просить в задоволенні позову в частині, що стосується заявлених вимог до Агрономічної сільської ради відмовити повністю.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Парвадовим С.М. подано письмові пояснення на позовну заяву (т. 2 а.с. 55-57), у яких викладено наступну позицію. Ухвалою суду від 10.08.2021 ОСОБА_2 залучено до участі у справі як правонаступника відповідача ОСОБА_4 .. 05.02.2021 ОСОБА_2 подав до приватного нотаріуса Надольської Т.П. заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .. У зв`язку із цим у ОСОБА_2 виникло право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , а право власності на нерухоме майно, а саме на гараж та спірну земельну ділянку, на які претендує позивачка у нього відсутнє. Із позовними вимогами відповідач ОСОБА_2 не погоджується, оскільки в позовних вимогах що стосуються скасування реєстрації права власності померлої ОСОБА_4 на гараж та на земельну ділянку позивачка фактично ставить питання позбавлення права на спадщину та права влансості на нерухоме майно спадкоємця ОСОБА_2 , яке забезпечується та охороняється ст. 41 Конституції України і Цивільним кодексом України. На земельній ділянці, на яку претендує позивачка, розташований гараж № НОМЕР_1 , побудований у 1985 році, масиву «Гаражний-6», який належав на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4 .. Право власності на гараж зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.10.2019. Земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0406, площею 0,0029 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража, на якій розташований гараж № НОМЕР_1 , що належав на праві власності померлій ОСОБА_4 , є його складовою частиною. На підставі ст.ст. 187, 188, 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України ОСОБА_4 звернулася із заявою «Про отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,0029 га під будівництво індивідуального гаража № НОМЕР_1 в масиві «Гаражний-6» с. Агрономічне. 21.11.2019 на 47 сесії 7 скликання Агрономічна сільська рада прийняла рішення №406, яким надала їй дозвіл на виготвлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцеовсті) орієнтовною площею 0,0029 га під будівництво індивідуального гаража № НОМЕР_1 в масиві «Гаражний-6» с. Агрономічне. Земельна ділянка позивачки ОСОБА_1 , яка належить їй на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності Серії ВН б/н, зареєстрованого 29.12.1998 за №1496, має загальну площу 0,0940 га та складається з трьох окремих земельних ділянок площами: 0,0441 га (кадастровий номер :03:003:0247), 0,0312 га (кадастровий номер :03:003:0248), 0,0187 га (кадастровий номер :03:003:0249). Вказані земельні ділянки між собою спільних меж не мають. Але земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0249 межує із земельною ділянкою, на якій з 1985 року знаходиться гараж № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .. Окрім того, у власності позивачки ОСОБА_1 перебуває ще дві земельні ділянки з кадастровим номеро :03:003:0187 площею 0,0866 га та з кадастровим номером 052068200:03:003:0186 площею 0,0109 га. Жодної земельної ділянки площею 0,0345 га по АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_1 немає. Тому невідомо, на яку земельну ділянку позивачка замовляла Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Надана позивачкою Техінчна документація, що розроблена ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» містить в собі завідомо неправдиву інформацію, оскільки під час виготовлення документції не перевірялися правові підстави надання земельної ділянки у власність (користування) та відомості про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки, а також в документації відсутня копія документа, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,0345 га. В позовній заяві позивачка зазначає, що вона користується земельною ділянкою, на якій розташований гараж ОСОБА_4 ..Але сам факт розташування вказаного гаража на земельній ділянці виключає можливість користування вказаною земельною ділянкою позивачкою, оскільки він стоїть на фундаменті, стіни виготовлені із цегли, а тому вона не має фізичної змоги з 1985 року користуватися земельною ділянкою. Гараж та земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0406, площею 0,0029 га, розташовані на землях транспортної інфраструктури Агрономічної сільської ради на території гаражно-будівельного кооперативу. Таким чином, із змісту позовної заяви та доданих документів вбачається, що позивачка до Агрономічної сільської ради за дозволом на виготовлення технічної документації на новостворену земельну ділянку площею 0,0345 га не зверталася, а звернулася до ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» із заявою про виготовлення технічної документації по відновленню меж земельної ділянки. Спеціалістами ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» пальцем на місцевості вказали земельну ділянку, яку вона бажає отримати, а ті, зловживаючи службовими обов`язками, не перевіряючи правовстановлюючі документи, виготовили вказану документацію, яка, як вважає позивачка, є підставою для звернення до суду для захисту її порушеного права, якого у неї на чужу земельну ділянку немає. Сама технічна документація належним чином ніким не погоджена та не завірена, а тому не може вважатися правовстановлюючою документацією на земельну ділянку та належним і допустимим доказом. Із наданих доказів не підтверджується накладення її земельних ділянок на земельну ділянку ОСОБА_4 з кадастровим номером :03:003:0406, площею 0,0029 га, розташовану на землях транспортної інфраструктури Агрономічної сільської радита на території гаражно-будівельного кооперативу, що підтверджує відсутність порушення прав позивачки відповідачами. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 11.06.2020 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення, накладено арешт на майно, а саме: гараж площею 25,5 кв.м, розташованого в АДРЕСА_6 НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 78-80).

Ухвалою суду від 07.07.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №128/1409/20 за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень Агрономічної сільської ради, скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, зобов`язання Агрономічну сільську раду вчинити дії, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Витребувано у Державного реєстратора комунального підприємства «Агентство адміністративних послуг» Козловського М.С. ( АДРЕСА_7 ) електронну копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна №06 (гараж площею 25,5 кв.м позначений на плані літ. «А», погріб літ. «п/А» за адресою: АДРЕСА_5 . (т. 1 а.с. 96).

Ухвалою суду від 03.08.2020 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Агрономічній сільській раді приймати будь-які рішення на підставі заяв ОСОБА_4 , що стосуються земельної ділянки площею 0,0029 га розташованої в масиві «Гаражний-6» АДРЕСА_4 (т.1 а.с. 118-119).

Ухвалою суду від 24.09.2020 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Агрономічній сільській раді приймати будь-які рішення на підставі заяв ОСОБА_4 , що стосуються земельної ділянки площею 0,0029 га розташованої в масиві «Гаражний-6» АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 143-145).

Ухвалою суду від 07.10.2020 залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0406, площею 0,0029 га для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», № НОМЕР_1 в с. Агрономічне (т.1 а.с. 163).

Ухвалою суду від 13.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Прийнято до розгляду заяву позивачки ОСОБА_1 про зміну предмету позову (т. 1 а.с. 173-174).

Ухвалою суду від 19.10.2020 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0406, площею 0,0029 га для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 178-180).

Ухвалою суду від 09.11.2020 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є.В. про витребування доказів. Витребувано із Вінницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (м. Вінниця, вул. Замостянська, 7) копію актового запису про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_8 , яка померла у період з 06.10.2020 по 09.10.2020 (т. 1 а.с. 196).

Ухвалою суду від 26.01.2021 задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є.В. про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень Агрономічної сільської ради, скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, зобов`язання Агрономічну сільську раду вчинити дії, до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника померлої відповідачки ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 2016).

Ухвалою суду від 31.05.2021 поновлено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень Агрономічної сільської ради, скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, зобов`язання Агрономічну сільську раду вчинити дії, визначено дату судового засідання (т. 1 а.с. 225).

Ухвалою суду від 18.06.2021 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є.В. про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Надольської Т.П. (21036, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 14/3) копію спадкової справи заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , яка проживала в АДРЕСА_8 (т. 1 а.с. 228).

Ухвалою суду від 10.08.2021 задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про залучення до участі в справі правонаступника померлої відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_2 . Залучено до участі у справі правонаступника померлого відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_9 ). Призначено судове засідання (т. 2 а.с. 26-27).

Ухвалою суду від 18.02.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Парвадова С.М. про поновлення строку для подання доказів (т. 2 а.с. 92-93).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги за викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову обставин, просила його задоволити. Також просила стягнути із відповідачів понесені нею витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Представник відповідача Агрономічної сільської ради Паничук Б.М. в судовому засіданні підтримав поданий відзив на позовну заяву. Додатково пояснив, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивачка знаходиться у приватній власності спадкодавця ОСОБА_4 відповідно до рішення 16 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради №255 від 14.02.2017 на території Агрономічної сільської ради утворено масив на територіях індивідуальних гаражів відповідно до генерального плану с. Агрономічне, в тому числі у ці межі увійшов гараж площею 25,56 га, який знаходиться в АДРЕСА_6 », гараж № НОМЕР_1 . Окрім того, на підставі технічного паспорта на гараж (машино-місце) № НОМЕР_1 ОСОБА_4 інвентаризаційна справа №19-0169-ТП, 09.10.2019 зареєстроване речове право відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Згідно ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час державної реєстрації державним реєстратором, зокрема здійснюється перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Разом із тим, державним реєстратором було перевірено документи в повному обсязі, підств для відмови чи зупинення державної реєстрації не приймалося. У зв`язку з тим, що до Агрономічної сільської ради звернулася ОСОБА_4 з клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)під будівництво індивідуального гаража в с. Агрономічне. Відповідно до ст. 188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю. Враховуючи факт, що на даній земельній ділянці наявний гараж, побудований в 1985 році та враховуючи ст. 188 ЦК України, Агрономічна сільська рада діяла виключно в межах компетенції та повноважень, та прийняла рішення 21.11.2019 47 сесією 7 скликання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під будівництво індивідуального гаража в с. Агрономічне гр. ОСОБА_4 ». Вказане рішення не суперечить вимогам ЗК України, земельна ділянка під зазначеним гаражем є невід`ємною його складовою, тому жодних підстав для відмови у наданні відповідного дозволу у Агрономічної сільської ради не було. Відповідно до ст.ст. 321, 328, 331 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. У зв`язку із викладеним, просить повністю відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки під час розгляду справи відсутні докази та обставини, які вказують на те, що рішення Агрономічної сільської ради є незаконними та такими, що порушують права позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Парвадов С.М. заперечили щодо заявленого позову, підтримали подані письмові пояснення на позовну заяву, просили в задоволенні позову відмовити. Додатково представник відповідача зазначив, що під час розгляду справи по суті було встановлено, що на земельній ділянці, на яку претендує позивачка, розташований гараж № НОМЕР_1 , побудований у 1985 році, масиву «Гаражний-6», який належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_4 .. 30.08.1991 Вінницьким міжміським БТІ на житловий будинок АДРЕСА_2 , було зареєстрвовано право особистої власності на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради народних депутатів №167 від 23.05.1987. До господарських будівель на той час входив сарай з погребом побудований у 1985 році, який належав ОСОБА_4 , і який в подальшому був переобладнаний в гараж, який на теперішній час рахується як гараж № НОМЕР_1 масиву «Гаражний-6». Таким чином, відповідно до ст.ст. 88, 100, 101 ЦК УРСР (який діяв на час реєстрації особистого права власності) у ОСОБА_4 з 30.08.1991 виникло право особистої власності на свою частку в житловому будинку АДРЕСА_2 . Право власності, після переобладнання сараю на гараж № НОМЕР_1 , зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.10.2019. Земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0406, площею 0,0029 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража, на якій розташовано гараж № НОМЕР_1 , який належав на праві власності померлій ОСОБА_4 , є його складовою частиною. На підставі ст.ст. 187, 188, 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, померла ОСОБА_4 звернулася із заявою про отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,0029 га під будівництво індивідуального гаража № НОМЕР_1 в масиві «Гаражний-6» с. Агрономічне. 21.11.2019 на 47 сесії 7 скликання Агрономічна сільська рада прийняла рішення №406, яким надала їй дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,0029 га під будівництво індивідуального гаража № НОМЕР_1 в масиві «Гаражний-6» с. Агрономічне. Таким чином, будь-яких порушень процедури під час прийняття рішення №406 від 21.11.2019 Агрономічною сільською радою допущено не було. Як і не було допущено порушення права власності третіх осіб під час прийняття вказаного рішення. Позивачка посилається на рішення Вінницького окружного адміністратвиного суду у справі №120/2623/19-а, яким були скасовані рішення Агрономічної сільської ради про відмову позивачці в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , на території Агрономічної сільської ради загальною площею 0,0345 га та зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження вказаної технічної документації із землеустрою. За змістом вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_4 до участі у цій справі не залучалася, судом не було надано оцінку рішенню №РВ-017 від 09.11.2017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, яким ОСОБА_1 було відмовлено у внесені відомостей до ДЗК, оскільки подані ОСОБА_1 документи не відповідають вимогам Закону. Таким чином, 21.11.2019 47 сесія 7 скликання Агрономічної сільської ради не мала праваприймати рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 АДРЕСА_1 на території Агрономічної сільської ради загальною площею 0,0345 га, яка не відповідає вимогам чинного законодавства. Рішення №РВ-017 від 09.11.2017 на теперішній час є чинним. Виявлені державним реєстратором порушення вимог законодавства в технічній документації не усунуті. Також вказує, що у Генеральному плані с. Агрономічне та Плані зонування с. Агрономічне відображені прибудинкові території будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , які розмежовані огорожею, яка побудована в 1985 році. Окрім того, сільська рада у листі №0-81 від 17.07.2017 повідомила ОСОБА_1 , що бажана нею земельна ділянка не є вільною, адже, понад 40 років нею користуються громадяни похилого віку ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , орієнтовною площею по 0,01 га та значиться земельна ділянка прибудинковою територією будинковолодіння АДРЕСА_2 . Частину будинку ОСОБА_1 було подаровано на земельній ділянці з фактичними розмірами уже обнесеними парканом, ті які вказані у її державному акті. Тобто, на площу 0,0285 га, а не 0,0345 га, попередні власники не претендували. Частина від земельної ділянки площею 0,0345 га, на яку претендує ОСОБА_1 , і яка має загальну площе 0,006 га, знаходиться на огороженій парканом території будинку АДРЕСА_2 , та нею користуються інші люди, мешканці будинку АДРЕСА_2 . З огляду на вищевикладене, відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Парвадов С.М. просять в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Іллінці Іллінецького району Вінницької області, зареєстрована в АДРЕСА_10 (т.1 а.с. 28).

Відповдно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.12.2011 Серії НОМЕР_3 , що видане виконавчим комітетом Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 на праві приватної спільної частокової власності належить 27/50 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 . До складу житлового будинку входить: квартира АДРЕСА_11 з верандою «а», загальною площею 124,5 кв.м, житловою площею 73,3 кв.м, гараж літ. «В», 1/2 сараю літ. «Г», навіс літ. «Д», ворота з хвірткою - №1, огорожа - №2, ворота з хвірткою - №3, хвіртка - №4, огорожа - №5, ворота - №6. Свідоцтво видане взамін договору міни від 19.10.1994 за р. №1-3494 (т. 1 а.с. 35).

З копії Витягу про державну реєстрацію прав №32795097 від 06.01.2012 (т. 1 а.с. 36) право власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.12.2011 Серії НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 , 06.01.2012 зареєстровано в КП «ВООБТІ».

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю Серії ВН без номера від 29.12.1998 (т. 1 а.с. 43) ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0940 га на території Агрономічної сільської ради для ведення особистого підсобного господарства, з яких: 0,0593 га сільськогосподарські угіддя багаторічні насадження, 0,0247 га під будівлями, лісами та іншими угіддями.

Відповідно до копії відповіді №324 від 23.12.2008 Агрономічної сільської ради, наданої адвокату Усову Ю.В. на його адвокатський запит, щодо надання інформації про розмір та місце розташування земельної ділянки, яка виділялася під будівництво та обслуговування будинку АДРЕСА_2 , сільска рада не володіє. Дана земельна ділянка знаходиться в розпорядженні Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, куди і пропонують звернутися (т. 1 а.с. 49).

Згідно довідки №01-05/01/217 від 13.01.2009 (т. 1 а.с. 50) наданої Вінницькою державною сільськогосподарською дослідною станцією, інформація про розмір та місце розташування земельної ділянки, яка видавалася під будівництво та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , відсутня.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.2013 у справі №203/5081/12 було задоволено позов ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи Державного підприємства «Науковий інноваційно-технологічний центр Інститут кормів та сільського господарства Поділля НААН України», про визнання протиправним та скасування рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, визнано протиправним та скасовано рішення 12 сесії 6 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.03.2012 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » (т. 1 а.с. 44-45). Постанова суду набула законної сили 18.05.2013.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.07.2014 у справі №128/440/14-а було задоволено позов ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи Державного підприємства «Науковий інноваційно-технологічний центр Інститут кормів та сільського господарства Поділля НААН України», про визнання протиправним та скасування рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, визнано протиправним та скасовано рішення 23 сесії 6 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 30.07.2013 про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо погодження місця розташування об`єкта вилучення земельної ділянки площею 0,0350 га; зобов`язано Агрономічну сільску раду Вінницького району Вінницької області розглянути звернення ОСОБА_1 від 18.06.2013 та направити до Національної Академії Аграрних наук лист-клопотання та інші необхідні документи відповідно до ст. 149 ЗК України та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (т. 1 а.с. 46-48). Постанова набула законної сили 15.07.2014.

Так, вказаними рішеннями суду було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької районної ради народних депутатів №66 від 25.02.1978 було дозволено будівництво двоквартирного житлового будинку для Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції на території с. Агрономічне, ділянка площею 0,22 га. відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ВН №001263 від 05.04.1996 Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції Агрономічною сільською радою народних депутатів Вінницького району Вінницької області на підставі рішення 10 сесії 22 скликання надано у постійне користування земельну ділянку, площею 1229,6 га для сільськогосподарського використання.

30 листопада 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області із заявою, в якій просила у відповідності до вимог ст. 12 ЗК України, ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0345 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та погодити, як орган в розпорядженні якого перебуває вказана земельна ділянка, її межі (т. 1 а.с. 34). В додатку до даної заяви ОСОБА_1 вказала, що додається технічна документація, яка виготовлена ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» у 2017 році, копія рішення реєстратора від 09.11.2017 (т. 1 а.с. 17-29, 32-33).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі №802/1139/18-а (т. 1 а.с. 51-53) за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування ршення, визнано протиправним та скасовано рішення Агрономічної сільської ради 24 сесії 7 скликання від 08.12.2017 №355; зобовязано Агрономічну сільску раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та прийняти рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.10.2019 у справі №120/2623/19-а (т. 1 а.с. 54-57) за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, визнано протиправним та скасовано рішення 42 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 13.08.2019 №291; зобов`язано Агрономічну сільску раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 в частині, що стосується погодження меж, та прийняти за наслідком розгляду заяви у вказаній частині та поданих документів відповідне рішення.

Згідно копії рішення 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради №449 від 21.11.2019 (т.1 а.с. 15) на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/2623/19-а від 28.10.2019, повторно розглянувши заяву ОСОБА_1 та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), взявши до уваги висновок постійної комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища, керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування у Україні», сільска рада вирішила з урахуванням поіменного голосування депутатів Агрономічної сільської ради відмовити в погодженні меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ..

Відповідно до копії рішення 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради №406 від 21.11.2019 (т. 1 а.с. 16), розглянувши заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки під будівництво індивідуального гаража, інші представлені документа, керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування у Україні», ст.ст. 12, 40, 116, 118, 121, 123 Земельного кодексу України, сільска рада вирішили: 1. Надати гр. ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,0026 га під будівництво індивідуального гаража в масиві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », № НОМЕР_1 с. Агрономічне. 2. Гр. ОСОБА_4 замовити відповідній землевпорядній проектній організації розробку документації, вказаної в п. 1.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №120/4406/19а за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , про визнання рішень 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради №406 та №449 від 21.11.2019 протиправними та зобов`язання вчинити дії розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017, закрито провадження у справі, роз`яснено, що спір стосовно заявлених позовних вимог може бути вирішений за правилами цивільного судочинства, а саме Вінницьким районним судом Вінницької області (т. 1 а.с. 58-60).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №184219247 від 09.10.2019 (т. 1 а.с. 61) за ОСОБА_4 02.10.2019 зареєстровано право власності на гараж, площею 25,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 . Право власності зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 49093387 від 09.10.2019, державний реєстратор КП «Агенство адміністративних послуг», Вінницька область - Козловський М.С., правовстановлюючий документ - технічного паспорта №19-0169-ТП, виданого 13.09.2019 ПП «Київ БУД Консалтинг».

Згідно копії технічного паспорта від 13.09.2019 (т. 1 а.с. 62-64), замовником якого є ОСОБА_4 , гараж № НОМЕР_1 , площею 25,5 кв.м, знаходиться в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, масив «Гаражний-6».

На а.с. 65-66 т. 1 знаходиться копія технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно відповіді Агрономічної сільської ради за вих №15-запит від 25.02.2020, наданої на адвокатський запит адвоката Путіліна Є.В., ОСОБА_4 . Агрономічною сільською радою було видано довідку від 29.09.2019 за вих. №821 про те, що ОСОБА_4 належить індивідуальний гараж, розташований за адресою: масив «Гаражний-6»0 № АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 68).

Згідно відповіді Агрономічної сільської ради за вих №79-запит від 27.07.2020, наданої на адвокатський запит адвоката Путіліна Є.В., на адресу Агрономічної сільської ради надійшло звернення гр. ОСОБА_4 щодо прийняття на зберігання межових знаків. Комісією Агрономічної сільської ради було здійснено обстеження даної земельної ділянки, про що складено відповідний акт обстеження. Питання з приводу прийняття межових знаків на зберігання було передано на розгляд чергової сесії Агрономічної сільської ради, яка відбудеться 04.08.2020 (т. 1 а.с. 110).

З акту обстеження земельної ділянки від 28.07.2020 (т. 1 а.с. 111-112) вбачається, що за заявою ОСОБА_4 було проведено обстеження для погодження меж земельної ділянки під нерухомим майном гаражем № НОМЕР_1 в масиві «Гаражний-6», орієнтовною площею 0,0029 га в с. Агрономічне. В результаті обстеження земельної ділянки було встановлено, що вона належить до зони ТР-2 «Зона транспортної інфраструктури». Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання суміжними користувачами земельної дідлянки є: від А до Б землі комунальної власності, погодження наявне; від Б до В гр. ОСОБА_1 , погодження відсутнє; від В до А землі комунальної власності, погодження наявне. ОСОБА_1 пояснила, що відмовляється погодити межі та підписати Акт прийомки-передачі межових знаків у зв`язку із тим, що вона на протязі багатьох років намагається довести право на обстежувану земельну ділянку, в т.ч. в судах, та станом на момент обстеження у провадженні Вінницького районного суду перебуває цивільна справа за її позовом до Агрономічної сільської ради про оскарження рішення 47 сесії 7 скликання №406 та №449 від 21.11.2019. на момент обстеження у ОСОБА_4 наявний витяг на нерухоме майно. Гараж ОСОБА_4 прибудований до стіни господарської будівлі, яка належить ОСОБА_1 .. Межа земельної ділянки проходить по стіні, до якої прибудований гараж № НОМЕР_1 в масиві «Гаражний-6». Висновок комісії: у зв`язку із наявним конфліктом та спором стосовно права власності на земельну ділянку, винести дане питання на обговорення та вирішення по суті на чергову сесію Агрономічної сільської ради.

Згідно копії Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 2019 року (точна дата не вказана) межові знаки на земельній ділянці площею 0,0029 га, на якій знаходиться гараж № НОМЕР_1 в масиві «Гаражний-6» с. Агрономічне, передані ОСОБА_4 . Підпис ОСОБА_4 в акті відсутній (т. 1 а.с. 113-114).

Відповідно до акту обстеженя нежитлового приміщення в масиві «Гаражний-6» від 10.03.20220, проведений постійно діючою комісією з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища Агрономічної сільської ради (т. 1 а.с. 117) виявлено, що гараж № НОМЕР_1 в масиві «Гаражний-6» та належить ОСОБА_4 побудований впритул до господарської будівлі, яка знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :03:003:0249, яка належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області 60 сесії 7 скликання №347 від 24.09.2020 (т. 1 а.с. 151) вбачається, що даним рішення було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розроблена на підставі рішення №406 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 21.11.2019 для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 гр. ОСОБА_4 .. Передано у власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку (кадастровий номер :03:003:0406) площею 0,0029 га для будівництва індивідуального гаража масив « ІНФОРМАЦІЯ_1 », № НОМЕР_1 с. Агрономічне. Гр. ОСОБА_9 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснити комплекс заходів щодо оформлення права власності на земельну ділянку.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктівнерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №226011384 від 29.09.2020 (т. 1 а.с. 150) на підставі рішення 60 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради №347 від 24.09.2020 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,0029 га, кадастровий номер :03:003:0406, індексний номер 54299326.

Згідно копії Актового запису про смерть №32 від 16.10.2020 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області (т. 1 а.с. 207).

З копії спадкової справи щодо майна поемерлої 10.10.2020 ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 1-21)вбачається, що ОСОБА_2 05.02.2021 подав до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Надольської Т.П. заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 .. Окрім того, інший спадкоємець після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_10 22.02.2021 подав приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу Надольській Т.П. заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 .. 05.04.2021 спадкоємець ОСОБА_10 подав приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу Надольській Т.П. заяву про відкликання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 , яка подана ним 22.02.2021.

Оцінюючи вищеперераховані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Парвадова С.М. про визнання неналежним та недопустими доказом надану позивачкою ОСОБА_1 «Технічну документаціюіз землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної дідялнки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1 на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (т. 2 а.с. 111), суд зазначає наступне.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

У своєму клопотанні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Парвадов С.М. ставить питання про визнання неналежним та недопустимим доказом надану позивачкою ОСОБА_1 «Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ідялнки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1 на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, з огляду на те, що в даній технічній документації міститься Рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №РВ-017 від 09.11.2017 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру», в якому вказано, що «Технічна документація» не відповідає вимогам абз. 4 ч. 6 Закону України «Про державний земельний кадастр» та ст. 55 Закону України «Про землеустрі». З огляду на це, вся «Технічна документація» не набула статусу офіційного документу, а отже, і не може бути доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до копії «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної дідлянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1 на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області», що розроблена ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» у 2017 році (т. 1 а.с. 17-29), у Розділі «Зміст», вказано перелік документів, що входять до даної «Технічної документації». В зазначеному переліку документів не вказано такого документу як Рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №РВ-017 від 09.11.2017 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру». Тобто, дане рішення не входить до складу «Техінчної документції», є окремим документом та не може визначати «технічну документацію» як недопустимий доказ.

Суд також зазначає, що відповідно до копії заяви ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради від 30.11.2017 (т. 1 а.с. 34) про затвердження технічної документації із землеустрою, позивачкою додавалися, як окремі документи, технічна документація і рішення реєстратора від 09.11.2017.

З огляду на вищевикладене, суд не погоджується із позицією представника відповідача адвоката Парвадова С.М. щодо неналежності та недопустимості як доказу «Технічної документації».

Вказаний спір регулюється положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про місцеве самоврядування у Україні», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Предметом позовних вимог є визнання незаконними та скасування рішень Агрономічної сільської ради №406 від 21.11.2019, №449 від 449 від 21.11.2019, №347 від 24.09.2020; скасування записів про проведену державну реєстрацію речового права права власності на гараж № НОМЕР_1 в масиві «Гаражний-6» с. Агрономічне та права власності на земельну ділянку площею 0,029 га кадастровий номер :03:003:0406; зобов`язання вчинити дії розглянути по суті заяву позивачки від 30.11.2017 та прийняти рішення, яким погодити позивачці межі земельної ділянки.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з вимогами частини першої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Пунктом "в" частини третьої статті 116 ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Стеттею 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; б) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом; в) здійснення інших повноважень у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частинами 6-10 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України).

Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Частиною чотирнадцятою статті 186 ЗК України визначено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч. 17 ст. 186 ЗК України).

Із аналізу вище процитованих норм видно, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає та затверджується серед іншого сільськими радами за наявності на те правових підстав.

В контексті наведених норм, суд, визначаючись щодо вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у погодженні меж земельної ділянки, вказує на таке.

Критерій «прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України» - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій «прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії» - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Натомість у рішенні 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницької області 21.11.2019 жодного обґрунтування винесеного рішення, крім посилання на ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», надано не було.

Як вже зазначалось вище, спірна земельна ділянка, щодо якої подано заяву позивачем, була виділена Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції в с.Агрономічне площею 0,22 га., для будівництва вказаного будинку.

Зі всіма суміжними землевласниками та землекористувачами межі земельної ділянки були погоджені, залишилось узгодити межі частини земельної ділянки, яка межує із землями не переданими у власність та користування, які перебувають у розпорядженні Агрономічної сільської ради, на яких розташований багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 . Право користування (власності) земельною ділянкою під багатоквартирний будинок не оформлено, отже Агрономічна сільська рада являється одним і тим же органом, який узгоджує межі, як суміжний землекористувач і розглядає земельні спори з даного приводу

Однак, рішення Агрономічною сільською радою було прийняте без будь-якого обґрунтування причин відмови.

Суд звертає увагу, що в мотивувальній частині рішення № 7-рп/2009 від 16.04.2009 Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Згідно зі ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковими до виконання.

Рішенням Конституційного Суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011 надано офіційне тлумачення зазначених положень процесуального закону а саме: рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України (254к/96-ВР).

Так, в постанові від 09 червня 2021 року у справі № 128/1329/18, провадження № 61-18426св19, Верховний Суд дійшов до наступних правових висновків.

Вирішення питання про передачу особі у власність земельної ділянки має здійснюватися із дотриманням принципів добросовісності та розумності.

Добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

У пунктах 38, 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) зроблено висновок про те, що обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову в наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи.

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.

Схожий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 472/1286/17-ц (провадження № 61-42797св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 472/1282/17 (провадження № 61-41390св18).

Так, позивачка ОСОБА_1 протягом тривалого часу вживала усіх передбачених законом заходів, щодо отримання у власність спірної земельної ділянки, однак Агрономічна сільська рада передала земельну ділянку у власність іншій особі ОСОБА_4 ..

Верховний Суд у постанові від 24 березня 2020 року у справі № 587/2123/18-ц (провадження № 61-15891св19) зазначив, що надання дозволу територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на розробку проекту землеустрою різним громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки є таким, що суперечить вимогам землеустрою та сприяє позбавленню одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки.

У зв`язку з наведеним у позивача наявне право на захист «законних очікувань» щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку, оскільки вона вчинила юридично значущі дії щодо вирішення питання про отримання у майбутньому права власності на неї: у зв`язку із чим вона мала законні сподівання та правомірні очікування на закінчення процедури отримання у власність земельної ділянки, яка залежить від правомірної поведінки уповноваженого органу.

У справі "Пайн Веллі Девелопментс Лімітед" та інші проти Ірландії" (п. 45) Європейський суд з прав людини наголошує на дотриманні принципу законних очікувань під час прийняття рішень суб`єктами владних повноважень, згідно з яким рішення органів державної влади не повинні йти всупереч очікуванням, на які покладаються громадяни у зв`язку з їх прийняттям.

У випадку, коли законодавством передбачена певна процедура (порядок) прийняття рішень, розгляду питань і вчинення дій суб`єктом владних повноважень, то така процедура повинна будь що бути дотримана цим суб`єктом.

Вказаний принцип був порушений відповідачем.

В своїх рішеннях, зокрема у справах "Йорданова та інші проти Болгарії" та "Ліндхайм та інші проти Норвегії" Європейський суд з прав людини наголошує на необхідності дотримання принципу пропорційності при прийнятті рішень органами державної влади.

Метою дотримання принципу пропорційності є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб`єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи, зокрема вказаний принцип передбачає, що здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідало б цілям, яких заплановано досягти.

Обмеження позивача у реалізації його права на набуття прав на земельну ділянку, має бути об`єктивно виправданим, обґрунтованим та справедливим

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У багатьох рішеннях Європейський суд дійшов висновку, що захист, який пропонується в статті 13, має поширюватись на всі випадки обґрунтованих заяв про порушення прав і свобод, які гарантуються Конвенцією (наприклад, рішення у справі «Класс та інші проти Федеративної Республіки Німеччини»).

В пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005).

Крім того, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції, Суд вказує на те, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути:

- незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», п. 59);

- спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26 жовтня 2000 року у справі «Кудла проти Польщі», п. 158; рішення від 16 серпня 2013 року у справі «Гарнага проти України», п. 29).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Водночас винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає зазначеній міжнародній нормі.

З огляду на викладене, враховуючи те, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням порядку прийняття, є необгрунтованими та порушують права та інтереси позивачки, позивачка тривалий час намагається оформити право на земельну ділянку, виконавши при цьому усі передбачені законодавством умови, з метою забезпечення реального поновлення порушених прав особи у спірних правовідносинах, суд, доходить висновку, що оскаржуване рішення 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 21.11.2021 №449 не відповідаює критеріям закону, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Як наслідок слід зобов`язати відповідача Агрономічну сільську раду розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 в частині, що стосується питання щодо погодження меж за наслідком розгляду заяви у вказаній частині та прийняти відповідне рішення.

Позовні вимоги про визнання незаконним та скасуванняя рішення 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №406 від 21.11.2019; скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права права власності за ОСОБА_4 на гараж площею 25,5 кв.м, який розташований в с. Агрономічне «Гаражний-6» масив гараж НОМЕР_1 , вчинений 09.10.2019 на підставі рішення державного реєстратора Козловського М.С., індексний номер 49093387; визнання незаконним та скасування рішення 60 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №347 від 24 вересня 2020 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розроблена на підставі рішення №406, 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 листопада 2019 року, для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 ОСОБА_4 та передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0029 га, кадастровий номер :03:003:0406, для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 ; скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення №54299326 від 29.09.2020) про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 0,0029 га кадастровий номер :03:003:0406, для будівництва індивідуального гаража, розташовану на території масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 , є похідними від позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради №449 від 21.11.2019, а тому суд приходить до висновку, що дані позовні вимоги також підлягаю задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитнації про сплату судового збору (т. 1 а.с. 1, 160, 161, 176) вбачається, що позивачкою ОСОБА_1 сплачено судовий збір на загальну суму 5044,80 грн. (840,80 + 840,80 + 840,80 + 420,40 + 840,80 + 840,80 +420,40 = 5044,80).

З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідачів - Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути по 2522,40 грн. (5044,80/2=2522,40) судового збору.

Щодо вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 р. №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 р. №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 р. №6-рп/2013).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Судом встановлено, що відповідно до Договору про надання правничої допомоги №63 від 07.08.2019 укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Путіліним Є.В. та ордеру Серії ВН №146750 від 14.07.2020, адвокату Путіліну Є.В. було надано повноваження для надання правової допомоги при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 про визнання рішень протиправними та їх скасування, зобовязання вичнити дії.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу суду надано Договір про надання правничої допомоги №63 від 07.08.2019, що укладено між ОСОБА_1 та адвокатом Путіліним Є.В. (т. 2 а.с. 119), Акт №ПЄ-000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги від 14.06.2022, згідно якого адвокатом Путіліним Є.В. (виконавцем) були проведенні наступні роботи (надані послуги) надання правничої допомоги по договору, що включає в себе: підготовка позовної заяви, заяви про витребування доказів, заяви про забезпечення позову, копіювання матеріалів позовної заяви та подання їх до суду 3 години роботи, підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення 20 хвилин роботи, підготовка процесуальних документів заяв про відкладення розгляду справи, без участі, витребування спадкової справи 30 хвилин роботи, підготовка заяви про зміну предмета позову та направлення сторонам 1 година роботи, участь в судових засіданнях 4 години роботи, підготовка заяв про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення 20 хвилин роботи, підготовка заяви про компенсацію судових витрат та документів 10 хвилин роботи, підготовка заяви про отримання копії рішення та отримання копії рішення 10 хвилин роботи. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на день складання акту складає 2481 грн., 40% прожиткового мінімуму за 1 годину роботи складає 992 грн. Разом 9 годин 30 хвилин роботи = 9420 грн. Загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ - 9420 грн., загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ 9420 грн.. Квитанцію до прибуткового касового ордера №140626 на суму 9420,00 грн., видану 14.06.2022 адвокатом Путіліним Є.В. (т. 2 а.с. 117).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином, виходячи із доведеності співмірності та розумності розміру понесених судових витрат позивачкою ОСОБА_1 складності справи, судові витрати, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в повному розмірі, що складає по 4710,00 гривень витрат на правову допомогу, з кожного.

Відповідно до ст.ст. 14, 19, 41 Контитуції України, ст.ст. 15, 16, 377 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 81, 116, 118, 120, 122, 123, 186 ЗК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Агрономічної сільської ради, скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, зобов`язання Агрономічну сільську раду вчинити дії - задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №449 від 21 листопада 2019 року.

Визнати незаконним та скасувати рішення 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №406 від 21 листопада 2019 року.

Скасувати запис про проведену державну реєстрацію речового права права власності за ОСОБА_4 на гараж площею 25,5 кв.м, який розташований в с. Агрономічне «Гаражний-6» масив гараж НОМЕР_1 , вчинений 09.10.2019 на підставі рішення державного реєстратора Козловського Миколи Сергійовича, індексний номер 49093387.

Зобов`язати Агрономічну сільську раду Вінницького району Вінницької області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 30.11.2017 в частині, що стосується питання щодо погодження меж, та прийняти за наслідком розгляду заяви у вказаній частині та поданих документів, відповідне рішення.

Визнати незаконним та скасувати рішення 60 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №347 від 24 вересня 2020 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розроблена на підставі рішення №406, 47 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 листопада 2019 року, для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 ОСОБА_4 та передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0029 га, кадастровий номер :03:003:0406, для будівництва індивідуального гаража масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 .

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення №54299326 від 29.09.2020) про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 0,0029 га кадастровий номер :03:003:0406, для будівництва індивідуального гаража, розташовану на території масив «Гаражний-6», АДРЕСА_4 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та по 4710 (чотири тисячі сімсот десять) гривень витрат на правову допомогу, з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області, с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, вул. Мічуріна, 12, ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканець АДРЕСА_9 .

Повний текст рішення складено 22.06.2022.

Суддя Л.П. Шевчук