Справа № 289/554/22
Номер провадження 2/289/257/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.06.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Галькевич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , який він отримав у спадок після смерті батька. За даною адресою зареєстроване місце проживання колишньої дружини позивача ОСОБА_2 , яка фактично в житловому будинку не проживає з 2015 року, будинком не користується, спільного господарства не ведуть. Відтак позивач вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування даним житловим будинком.

Отже, ОСОБА_1 просить захистити його право власності та усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи а його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 292844192 від 28.12.2021 (а.с. 8).

Право власності на вказаний будинок позивач набув на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2021 року виданого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Камінською Л.В., спадкова справа №35/2015 (а.с.07).

Відповідно до довідки Ставецького старостинського округу № 51 від 21.01.2022, у даному житловому будинку по АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_2 , але фактично за даною адресою не проживає з 2015 року (а.с. 09).

Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18.01.2022 року, видного повторно, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 25.02.1998 року, про що зроблено актовий запис № 17.

З акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного старостою Ставецького старостинського округу від 21.01.2022 року слідує, що ОСОБА_2 у спірному житловому будинку не проживає з 2015 року. Акт складено на підставі пояснень сусідів (а.с. 10).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Позивач реалізував своє право на захист власного майна.

Відповідач не надав суду належних доказів поважності своєї відсутності у житловому будинку АДРЕСА_2 , чим не виконала вимоги ст. 83 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень. Судом таких доказів не встановлено при розгляді справи.

За правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 273, 280, 284, 289 ЦПК України, ст. 383, 386,391,405 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Мельник