Номер провадження 2-о/754/120/22
Справа №754/698/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

за участю секретаря Довгань Г.А.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із вищевказаною заявою окремого провадження, в обґрунтування якої послалась на те, що заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мальовниче Шаргородського району Вінницької області. 19.05.1977 р. я зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , у зв`язку з цим змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». З 20.06.2011 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримую пенсію за віком. 02.11.2021 р. з метою реалізації свого пенсійного права заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р. Проте, у перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р. згідно її заяви, було відмовлено у зв`язку із невідповідністю між даними в архівній довідці № 01-13-342 від 17.09.2018 р., виданої Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області та паспортними даними, які були додані до заяви, та рекомендовано звернутись до суду. У 1976-1977 р.р. заявниця працювала на плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. За час роботи, а також після звільнення вона не слідкувала за порядком ведення документообігу на заводі, зокрема щодо заповнення документів, які стосувались її: Наказів, розпоряджень, відомостей про заробітну плату тощо, що зрештою в подальшому вплинуло на допущені помилки у написанні її імені та по-батькові. Різниця в написанні її імені та по-батькові в документах, що складалися на плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, і в паспорті призвели до неможливості реалізувати належним чином належні їй права та підтвердити обставини щодо нарахування та виплати пенсії. Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 15.05.1996 р. Шаргородським РВ УМВС України в Вінницькій області, її прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . Паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 , виданий 05.03.2020 р. також на ім`я ОСОБА_1 . У пенсійному посвідченні № НОМЕР_3 , виданому 09.12.2011 р. Пенсійним фондом України, прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . У трудовій книжці серії НОМЕР_4 , її прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . У свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 , виданого 14.12.1957 р., її прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . Атестат про середню освіту № НОМЕР_6 , виданий Шаргородською заочною середньою школою Шаргородського району Вінницької області, виданий на ім`я « ОСОБА_1 ». У свідоцтві про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого 19.05.1977 р., її прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . Таким чином, розбіжності в документах, що виникали при видачі цих документів, в тому числі і в архівній довідці № 01-13-342 від 17.09.2018 р., в свою чергу призвели до неможливості зарахування періоду роботи на плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області до загального трудового стажу і належного оформлення пенсії та визначення коректного її розміру.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до розгляду в судове засіданні з повідомленням учасників справи.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала та просила задовольнити.

За таких обставин суд у відповідності до ст.ст.10, 211, 223, 294 ЦПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мальовниче Шаргородського району Вінницької області. 19.05.1977 р. я зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , у зв`язку з цим змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». З 20.06.2011 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримую пенсію за віком. 02.11.2021 р. з метою реалізації свого пенсійного права заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р. Проте, у перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р. згідно її заяви, було відмовлено у зв`язку із невідповідністю між даними в архівній довідці № 01-13-342 від 17.09.2018 р., виданої Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області та паспортними даними, які були додані до заяви, та рекомендовано звернутись до суду. У 1976-1977 р.р. заявниця працювала на плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. За час роботи, а також після звільнення вона не слідкувала за порядком ведення документообігу на заводі, зокрема щодо заповнення документів, які стосувались її: Наказів, розпоряджень, відомостей про заробітну плату тощо, що зрештою в подальшому вплинуло на допущені помилки у написанні її імені та по-батькові. Різниця в написанні її імені та по-батькові в документах, що складалися на плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, і в паспорті призвели до неможливості реалізувати належним чином належні їй права та підтвердити обставини щодо нарахування та виплати пенсії. Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 15.05.1996 р. Шаргородським РВ УМВС України в Вінницькій області, її прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . Паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 , виданий 05.03.2020 р. також на ім`я ОСОБА_1 . У пенсійному посвідченні № НОМЕР_3 , виданому 09.12.2011 р. Пенсійним фондом України, прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . У трудовій книжці серії НОМЕР_4 , її прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . У свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 , виданого 14.12.1957 р., її прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . Атестат про середню освіту № НОМЕР_6 , виданий Шаргородською заочною середньою школою Шаргородського району Вінницької області, виданий на ім`я « ОСОБА_1 ». У свідоцтві про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого 19.05.1977 р., її прізвище, ім`я та по-батькові вказано: ОСОБА_1 . Таким чином, розбіжності в документах, що виникали при видачі цих документів, в тому числі і в архівній довідці № 01-13-342 від 17.09.2018 р., в свою чергу призвели до неможливості зарахування періоду роботи на плодоконсервному заводі с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області до загального трудового стажу і належного оформлення пенсії та визначення коректного її розміру.

Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовані нормами Конституції України, ЦПК України.

Так, відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

За змістом ст.ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, одним із яких є встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За змістом ст.ст.76, 89, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, ґрунтуючи своє рішення на наступному.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно до положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2021 року по справі №733/324/21, п.12 постанови Пленум Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 року №5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення .

Стосовно обставин правовідносин учасників даної цивільної справи, то судом за наслідками розгляду справи на підставі аналізу змісту наявних у справі доказів, зокрема документів, які посвідчують особу заявника, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви окремого провадження, а отже і про можливість її задоволення.

У відповідності до ст.294 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.2, 4, 7, 19, 23, 76-81, 89, 95, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити .

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , архівної довідки № 01-13-342 від 17.09.2018 р., виданої Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області, про заробітну плату ОСОБА_1 (1976 р.), ОСОБА_1 (1977 р.)

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г. Таран