Справа № 477/2466/20
Провадження № 22-ц/812/481/22
У Х В А Л А

14 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Царюк Л.М., Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року постановлену у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання рішення незаконним,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання рішення незаконним.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду 03 лютого 2021 року 2021 року апеляційної скарги, в якій також міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для надання скаржником доказів про дату отримання копії оскаржуваної ухвали та, за необхідності, клопотання про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

01 березня 2021 року на виконання вищезазначеної ухвали суду ОСОБА_1 надала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В своєму клопотання скаржник просила поновити їй строк на подання апеляційної скарги, оскільки він виник не з її вини.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09 березня 2021 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги та запропоновано протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, зазначити причини пропуску строку на апеляційне оскарження, з наданням відповідних доказів.

Свою ухвалу суд мотивував тим, що 3 березня 2021 року з суду першої інстанції надійшла копія зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 отримала 14 січня 2021 року.

Таким чином, останнім днем для подачі апеляційної скарги є 29 січня 2021 року.

Отже подавши апеляційну скаргу 3 лютого 2021 року, ОСОБА_1 пропустила передбачений статтею 354 ЦПК України, п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

22 березня 2021 року ОСОБА_1 на виконання цієї ухвали надала Миколаївському апеляційному суду пояснення, де зазначала, що вказане зворотне повідомлення неможна вважати достовірним доказом отримання нею оскаржуваної ухвали, оскільки це повідомлення неналежно оформлено, так як на ньому відсутній її підпис. Отже строк на апеляційне оскарження не може обраховуватись з дати зазначеної на поштовому повідомленні.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду, у складі судді Тищук Н.О., від 13 квітня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року на підставі частини 4 статті 357 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 12 січня 2021 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова касаційної інстанції мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме суд апеляційної інстанції помилково постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження одноособово, це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. У зв`язку з цим доводи касаційної скарги щодо не пропущення заявницею строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції колегією суддів не розглядались.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року постановлену у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання рішення незаконни розподілено: головуючий суддя - Царюк Л.М., судді: Кушнірова Т.Б., Лівінський І.В.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали вона отримала 19 січня 2021 року. Зворотне повідомлення про отримання скаржником копії оскаржуваної ухвали 14 січня 2021 року неможна вважати достовірним доказом отримання нею оскаржуваної ухвали, оскільки поштове повідомлення є неналежно оформленим та на ньому відсутній її підпис.

Згідно частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно пункту 2 частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, а також права на оскарження судового рішення (фактично права на виправлення судової помилки) з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Так, у своєму рішенні у справі «Скорик проти України» Суд зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них. У справі «Зубак проти Хорватії» ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи щодо доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 Конвенції, наприклад, у тій частині, в якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана ухвала була постановлена суддею без участі ОСОБА_2 та згідно супровідного листа направлена на адресу позивача 05 січня 2021 року.

В матеріалах справи наявне зворотне повідомлення про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної ухвали суду 14 січня 2021 року, із зазначенням дати відправлення 12 січня 2021 року.

Загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвища.

Проте на зворотному повідомленні про вручення ОСОБА_1 копії ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року не було встановлено особу одержувача та не зазначено його прізвище, що позбавляє суд можливості перевірити дату вручення поштового відправлення та особу отримувача.

Зважаючи на викладене апеляційний суд не може розцінювати вищезазначене зворотне повідомлення, як доказ отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної ухвали саме 14 січня 2021 року та погоджується з аргументом ОСОБА_1 про отримання копії оскаржуваної ухвали 19 січня 2021 року, що є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року слід визнати поважними та поновити ОСОБА_1 вказаний процесуальний строк, забезпечивши останній право на оскарження судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку із скрутним майновим станом.

За приписами частини 1 та третьої статті 136 ЦПК України і статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Із наведених особою, яка подала апеляційну скаргу, доводів та наданих цьому доказів, а саме: копії повідомлення про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вбачаються підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Апеляційна скарга у даній цивільній справі за формою та змістом відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Не встановлено підстав для застосування положень статті 185 ЦПК України та інших обставин, які перешкоджають апеляційному провадженню.

Керуючись статтями 127, 136,354, 359, 360, 361 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 січня 2021 року.

Копію апеляційної скарги та додані до неї матеріали надіслати відповідачу.

Роз`яснити відповідачу право на подачу до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі в строк до 28 лютого 2022 року, а також роз`яснити, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У разі подання відзиву надати суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи відповідно до вимог статті 361 ЦПК України.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до вимог частини 2 статті 33 ЦПК України розгляд справи здійснюється Миколаївським апеляційним судом у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Царюк Л.М. (суддя-доповідач), Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В., відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід у справі може бути заявлений протягом 10 днів з дня отримання учасниками справи ухвали про відкриття провадження.

Надіслати копію цієї ухвали позивачу, відповідачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.М. Царюк

Судді: Т.Б. Кушнірова

І.В. Лівінський