Єдиний унікальний номер судової справи: 2-111/10
Провадження № 22-ц/812/1095/22 Суддя - доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн»

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2022 року, постановлену під головуванням судді Павлової Ж.П., в приміщенні того ж суду за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (надалі - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн») про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и л а:

У березні 2022 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» звернулось до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» зазначало, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2010 року задоволено позов ПАТ КБ «Надра» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитним договором № 08/06/2007/840 К -554 від 07 червня 2007 року в розмірі 60 727,81 доларів США, що в еквіваленті становить 617 308, 58 грн.

На виконання вказаного рішення суду Заводським районним судом м. Миколаєва 26 листопада 2012 року було видано виконавчі листи про стягнення боргу.

30 квітня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено Договір № GL3N217215_ПВ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло права вимоги за кредитним договором 08/06/2007/840 К-554 від 07 червня 2007 року, Договорами поруки, права іпотекодержателя за Договором іпотеки, права Заставодержателя за договором застави, укладеним у забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру Боржників до Договору про відступлення прав вимоги.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2021 року задоволено заяву ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та замінено стягувача з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Преміум Лігал Колекшн». Однак, пред`явити виконавчі документи на примусове виконання ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не мало можливості, оскільки строк пред`явлення їх встановлено до 31 березня 2020 року.

Посилаючись на вказані обставини та на те, що строк пропущено з незалежних від ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» причин, а первісний стягувач - ПАТ КБ «Надра» через процедуру ліквідації не мало об`єктивної можливості вчасно пред`явити виконавчі листи до виконання, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» просило поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-11/10 видані 26 листопада 2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2022 року у задоволенні заяви ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не зазначено достатніх підстав та не надано належних доказів на підтвердження того, що строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання був пропущений з об`єктивних поважних причин. Разом з тим, судом встановлено що 24 вересня 2021 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» вже зверталось із аналогічною заявою до Заводського районного суду м. Миколаєва та ухвалою суду від 16 листопада 2021 року в задоволенні вказаної заяви було відмовлено. Зазначена ухвала ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не оскаржувалась та набула законної сили.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», як правонаступник стягувача ПАТ КБ «Надра» з дня укладання Договору про відступлення прав вимоги здійснив всі необхідні дії в найкоротші строки з метою виконання рішення суду, однак з незалежних від нього обставин, що полягали в пропущенні строку для пред`явленні виконавчого документа до виконання первісним стягувачем у зв`язку з організаційними змінами, початком процесу ліквідації та затримкою реалізації лота, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не може домогтися справедливого виконання рішення суду, що є порушенням прав, передбачених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та, водночас суперечить судовій практиці Європейського суду з прав людини. А поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є гарантією права заявника на судовий захист, стабільність та законність у виконанні судового рішення. Вказує на те, що станом на день подання апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої зобов`язання за Кредитним договором не виконали, заборгованість стягнута рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2010 року не сплачена.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала суду в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 21 грудня 2011 року позов ВАТ КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитом в сумі 60727,81 доларів США основного боргу, 9640,05 доларів США по відсоткам за користування кредитом, 1201,34 долари США пені та 6200 доларів США штрафу за порушення умов кредитного договору, а всього 77769,2 долари США, що в еквіваленті по курсу Національного банку України становить 617308,58 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати (т. 1 а.с.79-81, 141-142).

26 листопада 2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва були видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» кредитної заборгованості (т. 2 а.с.41-42).

Постановою начальника Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Городецької Ю.С. № 52545927 від 30 березня 2017 року виконавчий лист №2-111/2010 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 671 308,58 грн. було повернуто на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 2 а.с.43).

Постановою начальника Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Городецької Ю.С. № 52545688 від 31 березня 2017 року виконавчий лист №2-111/2010 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 671 308,58 грн. було повернуто на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 2 а.с.44).

30 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог, у тому числі і прав вимог за кредитним договором № 08/06/2007/840 К-554 від 06 липня 2007 року (т. 2 а. с. 2-4).

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2021 року замінено сторону стягувача ПАТ КБ «НАДРА» на його правонаступника - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільний справі №2-111/2010 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та по зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 до ВАТ КБ «Надра» про встановлення нікчемності договору (т. 2 а.с.25-26).

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» як на поважну причину пропуску строку, посилалося на те, що заміна стягувача відбулася 22 березня 2021 року, а строк пред`явлення виконавчих листів закінчився 30 та 31 березня 2020 року з незалежних від нього причин.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції правильно встановив, що строк пред`явлення виконавчого документу на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2010 року сплив ще до укладення договору про відступлення прав вимоги між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним з таких підстав.

Пунктом 5 Розділу ХІІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час звернення Товариства до суду з даною заявою) встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Статтею 12 зазначеного Закону передбачено, що за загальним правилом виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням дати повернення виконавчого документу стягувачу 30 та 31 березня 2017 року первісний стягував ПАТ «КБ «Надра» мав право пред`явити виконавчі листи до виконання протягом 3-х років, тобто до 30 та 31 березня 2020 року.

Доказів звернення первісного стягувача до виконавчої служби для примусового виконання рішення у справі № 2-111/2010 матеріали справи не містять.

До суду з даною заявою ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» звернулося лише 24 вересня 2021 року.

В обґрунтування причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник зазначив, що первісний стягував ПАТ «КБ «Надра» не мало об`єктивної можливості вчасно пред`явити виконавчі листи на виконання до органів виконавчої служби, оскільки з 04 червня 2015 року перебувало в стадії ліквідації.

Між тим, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі №616/4465/12).

З урахуванням вищевикладеного, строк пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення суду від 29 листопада 2010 року сплив ще до придбання 30 квітня 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у ПАТ «КБ «Надра» права вимоги за кредитним договором № 08/06/2007/840 К-554 від 06 липня 2007 року.

Таким чином, під час продажу ПАТ «КБ «Надра» права вимоги ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» за кредитним договором № 08/06/2007/840 К-554 від 06 липня 2007 року Банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання. А за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора - правонаступника стягувача переходять усі права первісного кредитора.

Заявник не надав суду доказів про те, що первісний стягувач з поважних причин пропустив трьохрічний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Посилання на процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра» є безпідставним, оскільки правом на подання заяви про примусове виконання судового рішення наділений ліквідатор.

Доводи апеляційної скарги про те, що поважною причиною є те, що право вимоги заявник набув лише в березні 2022 року та лише після постановлення ухвали про заміну стягувача є необґрунтованими, оскільки як правильно зазначено судом першої інстанції до заявника перейшли права та обов`язки первісного кредитора.

Зважаючи на те, що строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання для первісного стягувача сплив 30 березня 2020 року та 31 березня 2020 року, строк для заявника як правонаступника ПАТ КБ «Надра» закінчився у той же час.

Доводи щодо обов`язковості виконання рішення суду в даному випадку не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Однак, норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження.

Право на виконання судового рішення не є абсолютним, оскільки порядок його виконання врегульований та обмежений певними строками, а обов`язок дотримання такого порядку та строків покладений на позивача.

Як первісний стягувач ПАТ КБ «Надра» так і заявник - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» є юридичними особами, зокрема, спеціальними суб`єктами - фінансовими компаніями, які зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за судовими та виконавчими документами під час їх виконання в органах Державної виконавчої служби.

Натомість, заявник не надав доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання обов`язків щодо вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення.

У свою чергу, під час купівлі у ПАТ КБ «Надра» права вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» мало можливість оцінити ризики і перевірити виконавчий документ на предмет спливу строку.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не набуло права пред`явлення виконавчого листа до виконання у цій справі, оскільки первісний кредитор пропустив строк пред`явлення виконавчого листа ще до укладення договору про відступлення прав вимоги, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали.

Необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 р. у справі №2а-12192/09/0470.

Суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

Лише об`єктивні перешкоди для пред`явлення виконавчого листа до виконання можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду, яка постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст складено 28 грудня 2022 року.