КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 753/18776/21

провадження № 22-ц/824/10808/2022

21 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків та штрафних санкцій, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року в складі судді Котвицького В. Л.,

встановив :

13.09.2021 Добровільне товариство володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» ( далі- кооператив «Славутич») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ва якому просило стягнути з нього на свою користь заборгованість по сплаті внесків в сумі 2 459,80 грн, суму індексу інфляції у розмірі 187,12 грн, 3% річних від простроченої суми -93 грн.

Також просило відшкодувати судові витрати по справі: 4 000 грн - витрати на професійну правничу допомогу; 2 270 грн - судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є членом кооперативу «Славутич» згідно рішення загальних зборів кооперативу від 27.01.1089 року та власником гаражного боксу № НОМЕР_1 , ряд НОМЕР_2 , загальною площею 25,1 кв. м, по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 174 Статуту позивача, члени кооперативу зобов`язані сплачувати грошові внески у розмірах та у строки встановлені загальними зборами або правлінням кооперативу.

Рішенням зборів уповноважених кооперативу «Славутич» від 19.01.2019, протокол №37, розмір членського внеску встановлено в сумі 14 грн за один квадратний метр фактичної загальної площі боксу.

Відповідно до протоколу №411 від 28.02.2019 засідання правління кооперативу «Славутич» від 28.02.2019 , затверджено кошторис на 2019 рік з членськими внесками 11 грн у зв`язку з зниженням земельного податку з 1% до 0,1% .

Рішенням зборів уповноважених кооперативу «Славутич» від 25.01.2020, протокол №38, розмір членського внеску встановлено в сумі 12 грн за один квадратний метр фактичної загальної площі боксу в проектному виконанні.

Рішенням зборів уповноважених кооперативу «Славутич» від 06.02.2021, протокол №39, розмір членського внеску встановлено в сумі 14 грн за один квадратний метр фактичної загальної площі боксу і проектному виконанні.

Відповідно до рішень зборів уповноважених та площі гаражного боксу відповідача, заборгованість останнього по членським внескам становить: за два квартали 2019 року - 552,20 грн; за чотири квартали 2020 року - 1 204,80 грн; за два квартали 2021 року - 702,80 грн, всього 2 459,80 грн.

Рішенням загальних зборів членів кооперативу «Славутич» від 19.05.2001 №19/1 встановлено, що член кооперативу зобов`язаний сплатити членський внесок протягом кварталу.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позивач просив стягнути суму заборгованості з урахуванням інфляційних збитків - 187,12 грн та 3% річних від простроченої суми - 93 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Направлена на адресу відповідача копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками 15.02.2022 повернута суду з відміткою Укрпошти « за закінченням терміну зберігання».

27.05.2022 Дарницький районний суд м. Києва повторно направив відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви. Останньому роз`яснено право подати відзив на позовну заяву.

Вказані документи були отримані відповідачем 02.06.2022 (а.с.46), проте відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» заборгованість по сплаті внесків в сумі 2 459,80, індекс інфляції - 187,12 грн, 3% річних - 93 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу - 4 000 грн та судовий збір у сумі 2 270 грн.

04.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою, в якій просив врахувати, що він є особою з інвалідністю 2 групи, здавав гараж в тимчасове користування своєму родичу, який внески сплачував з затримками, від правління кооперативу він не отримував повідомлень про наявність заборгованості. У жовтні 2021 року він сплатив всю заборгованість, а тому просив закрити провадження у справі (а. с. 51).

26.08.2022 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року і закрити провадження у справі.

Свої доводи мотивує тим, що заборгованість по сплаті членських внесків він сплатив в кінці 2021 року, що підтверджується довідкою кооперативу про сплату ним заборгованості 22.09.2021. Оскільки станом на червень 2022 року боргу не існувало, суд першої інстанції ухвалив рішення за відсутністю предмету спору.

При пред`явленні позову позивачем не надано докази повідомлення його про існування боргу по членським внескам. Суд першої інстанції, розглянувши справу в порядку письмового провадження, не витребував докази існування боргу на дату розгляду справи та позбавив його права надати докази відсутності заборгованості.

Щодо стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних зазначив, що між ним та позивачем немає обумовлених строків виконання зобов`язання зі сплати щомісячних внесків, а тому відсутні підстави для задоволення позову у вказаній частині.

Крім того, 5 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість.

Необґрунтовані дії позивача з неповідомлення його та суду про сплату боргу, залишення позову без відклику, свідчать про зловживання позивачем своїми процесуальними правами з метою стягнення з нього, як особи з інвалідністю 2 групи та пенсіонера коштів по сплаті судового збору та за правову допомогу адвоката.

У відзиві на апеляційну скаргу представник кооперативу «Славутич» - адвокат Кобцева М.О. просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті внесків в сумі 2 459,80 грн, індексу інфляції в сумі 187,12 грн та 3% річних - 93 грн скасувати. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн та судового збору в сумі 2 270 грн - залишити без змін.

Зазначила, що після подання позову позивачем, 22.09.2021 відповідачем сплачено 3 189 грн : заборгованість в сумі 2 459,80 грн, інфляційні збитки - 187,12 грн та 3% річних - 93 грн. Залишок 449,88 грн обліковується як переплата на наступні періоди. Вимог по сплаті вказаної заборгованості позивач наразі не має.

Несплаченими залишилися витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн та судовий збір в сумі 2 270 грн.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву з підтвердженням сплати судового збору, але цього не зробив.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

За таких підстав вважає, що судові витрати по справі повинні бути сплачені відповідачем в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом кооперативу «Славутич» згідно рішення загальних зборів кооперативу від 27.01.1089 року та власником гаражного боксу № НОМЕР_1 , ряд НОМЕР_2 , загальною площею 25,1 кв. м, по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 17 Статуту Добровільного товариства володарів боксів (кооператив) "Славутич" члени кооперативу зобов`язані сплачувати грошові внески у розмірах та у строки, встановлені загальними зборами або правлінням кооперативу.

Відповідно до довідки кооперативу "Славутич", станом на 03.09.2021 заборгованість ОСОБА_1 по сплаті членських внесків становила 2 459,80 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив своє зобов`язання в частині сплаті членських внесків, а тому вимоги позивача про стягнення вказаної заборгованості з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції є обґрунтованими. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд поклав на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

На підтвердження тієї обставини, що станом на 22.09.2021 у відповідача був відсутній борг по сплаті членських внесків, останній до апеляційної скарги надав довідку №14/18-16/08/2022 (а.с.62), а також докази того, що він є особою з інвалідністю 2 групи (а.с.63).

Переглядаючи вказане судове рішення, суд апеляційної дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Учасники судового процесу та їхні представники, як зазначено у частині першій статті 44 ЦПК України, повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

В контексті забезпечення права особи на доступ до правосуддя, колегія суддів звертає увагу на те, що представник позивача, користуючись належним чином своїми процесуальними правами, мав реальну можливість повідомити суд першої інстанції про відсутність боргу починаючи з вересня 2021 року, проте до моменту ухвалення по справі оскаржуваного судового рішення - 24 червня 2022 року, цього не зробив.

Дії відповідача, якому вже починаючи з червня 2022 року (а.с.46) було відомо про існування даної справи в суді та який не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, також не можна визнати добросовісними.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про безпідставне застосування до правовідносин сторін вимог ст. 625 ЦК України з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 дійшла висновку, що приписи ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги в тій частині, що на правовідносини сторін поширюється дія постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" відповідно до якої забороняється нарахування та стягнення неустойки ( штрафів, пені) , інфляційних нарахувань на заборгованість, утворену на несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з несплатою відповідачем членських внесків, що не є відносинами у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до виписки з протоколу №19/1 від 19.09.2011 кооперативу "Славутич", член кооперативу зобов`язаний сплатити членський внесок протягом кварталу (а.с. 20).

За таких підстав є необґрунтованими доводи відповідача, що між сторонами немає обумовлених строків виконання зобов`язання зі сплати щомісячних внесків.

З урахуванням наведеного, з огляду на заяву представника позивача про те, що він не підтримує свої позовні вимоги внаслідок їх задоволення позивачем після пред`явлення позову, колегія суддів дійшла висновку про скасування судового рішення про стягнення заборгованості з урахуванням 3% річних та індексу інфляції та ухвалення нового про відмову в позові.

Колегія суддів також враховує доводи апеляційної скарги в тій частині, що відповідач, як особа з інвалідністю 2 групи, звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (частина шоста цієї статті).

Виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору також підлягає скасуванню.

Колегія суддів не може погодись з рішенням суду першої інстанції в частині відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

Відповідно до наданого суду розрахунку, витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складаються: з зустрічі, консультації клієнта, узгодження правової позиції - 500 грн; аналіз доказів, розрахунок штрафних санкцій, складання позовної заяви - 2 000 грн; участь у судовому засіданні - 1 500 грн (а.с. 27).

З огляду на те, що судове засідання по справі не проводилось, правові підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті витрат на професійну правничу допомогу за участь адвоката в судовому засіданні в сумі 1 500 грн відсутні.

В іншій частині представником позивача надано належні докази, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу (а.с. 27-30),жодних заперечень з приводу неспівмірності розміру витрат на правничу допомогу в сумі 2 500 грн відповідачем надано не було, а тому наявні підстави для відшкодування вказаних витрат в сумі 2 500 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків та штрафних санкцій відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) "Славутич" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 500 грн.

Компенсувати Добровільному товариству володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» судові витрати в сумі 2 270 грн по сплаті судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк