Справа № 535/139/15
Провадження № 4-с/529/6/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Пашнєва В.Г.

при секретарі - Малінога В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Диканька заяву ОСОБА_1 про відвід судді Пашнєва Вячеслава Григоровича, головуючого в справі № 535/139/15, провадження № 4-с/529/6/22 за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Пироженко Л.І. щодо викладення відомостей у супровідному листі від 30.11.2021, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Диканського районного суду знаходиться скарга ОСОБА_1 по справі №535/139/15, провадження №4-с/529/6/22.

Розгляд вказаної заяви неодноразово відкладався з різних причин, у зв`язку з чим розгляд цієї заяви по суті так і не розпочато.

21 грудня 2022 року на електронну пошту суду надійшла заява скаржниці ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пашнєва В.Г. у вказаній справі.

Вказана заява загалом обґрунтована тим, що суддя Пашнєв В.Г. є упередженим при розгляді ряду її скарг, тому як ним невчасно направляються процесуальні документи по справах якими вирішувалися питання під час заявлених нею клопотань у судових засіданнях. Також, скаржниця вважає що суддею Пашнєвим В.Г. було неодноразово порушено порядок розгляду її заяв про відводи інших суддів Диканського районного суду та свого відводу в цілому. Заявниця вважає суддю Пашнєв В.Г. необ`єктивним та неупередженим у розгляді ряду її скарг та заяв. Крім цього, ОСОБА_1 вказує, що суддя Пашнєв В.Г. надає перевагу іншій стороні по справі, яким являється керівник відділу примусового виконання рішень Лукмасло М.М., при отриманні процесуальних документів по її справах.

ОСОБА_1 свою подану заяву просила задовольнити. Вказала, що вважає суддю Пашнєва В.Г. необ`єктивним та неупередженим при розгляді її скарги та не бажає, щоб саме він як суддя проводив розгляд її скарги.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши зміст її заяви про відвід, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень та приписів Цивільного процесуального кодексу України, цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Як встановлено в судовому засіданні, що при роз`ясненні права на відвід заявниця ОСОБА_1 неодноразово наголошувала, що не довіряє як судді Пашнєву В.Г. так і суддям Диканського районного суду в цілому.

21.12.2022 ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Пашнєва В.Г., посилаючись на необ`єктивність та неупередженість судді при розгляді її заяв, клопотань. Крім цього, ОСОБА_1 вказує, що суддя Пашнєв В.Г. надає перевагу іншій стороні по справі, яким являється керівник відділу примусового виконання рішень Лукмасло М.М., при отриманні процесуальних документів по її справах.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер. Об`єктивною підставою для відводу судді є його попередня участь у справі, а саме те, що під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання. Зазначена обставина є безумовною підставою для відводу і у разі її наявності суддя повинен заявити самовідвід. Під попереднім вирішення справи слід розуміти усі випадки, коли справа розглядалася в судовому засіданні незалежно від того, чи завершився її розгляд постановленням рішення суду. Підставою для відводу може бути лише безпосередня участь судді, про відвід якого йдеться, у цій справі.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді. Пунктом 5 частини першої цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до вимог ч.1 ст.39 Цивільного процесуального Кодексу, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК, зокрема, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За правилами частини 1 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 даної статті, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого кримінального обвинувачення.

Тобто довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте як законне та справедливе.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 09.11.06 у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі Ветштан проти Швейцарії важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи Пуллар проти Сполученого Королівства і Томанн проти Швейцарії, а також Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції і Дактарас проти Литви) наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Крім того, згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1, необхідно враховувати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Усні та письмові заяви ОСОБА_1 про відвід судді Пашнєва В.Г., які скаржниця неодноразово заявляла, не були в достатній мірі та належним чином обґрунтованими. Однак, незважаючи на надуманість підстав для відводу судді, з огляду на сталу недовіру та неприязне ставлення скаржниці ОСОБА_1 до судді Пашнєва В.Г., її участь у даній справі може за об`єктивним критерієм викликати сумнів в учасників цивільної справи та стороннього спостерігача в неупередженості та об`єктивності головуючого судді.

Хоча, суд не може погодитися з доводами скаржниці, викладеними у її письмовій заяві про відвід головуючого, так як такої яка є не обгрунтованою та жодним чином не порушує права таких на справедливий суд, однак з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, та з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, вважає за необхідне задоволити заяву про відвід судді Пашнєва В.Г.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 39, 40, 41 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву скаржника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пашнєва Вячеслава Григоровича в об`єднаній справі № 535/139/15, провадження № 4-с/529/6/22 за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Пироженко Л.І. щодо викладення відомостей у супровідному листі від 30.11.2021, задовольнити.

Передати справу № 535/139/15, провадження № 4-с/529/6/22 до канцелярії Диканського районного суду Полтавської області для вирішення питання щодо проведення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.Г. Пашнєв