30.06.2022 Єдиний унікальний № 371/1225/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 червня 2022 року м. Миронівка

ЄУН 371/1225/20

Провадження № 2/371/228/22

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Сахненко О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що позивач ТОВ «Київоблгаз збут» є постачальником природного газу для населення в Київській області.

Відповідач зареєстрована та проживає за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 . З 1 липня 2015 року вона отримує від позивача послуги з постачання природного газу. На її ім?я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідач є споживачем природного газу відповідно до «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, та типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, який є однаковий для всіх побутових споживачів.

Типовий договір укладається у відповідності до статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов типового договору, що розміщений на офіційному сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу підтвердженням акцептування договору є підписання споживачем заяви приєднання. У випадку неповернення споживачем заяви приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природній газ. У разі незгоди споживача укласти договір з постачальником споживач не має права споживати природній газ і має подати оператору газорозподільної мережі письмову заяву про припинення розподілу газу на його об?єкт.

У січні 2016 року позивачем на адресу відповідача, разом з рахунком на оплату за спожитий природній газ за грудень 2015 року, було надіслано заяву приєднання до умов типового договору та заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними щодо споживання та його об?єкта.

Заяви-приєдання відповідач не повернула, письмової заяви про припинення розподілу природного газу оператору газорозподільної мережі не надала. Підтвердженням факту приєднання відповідача до умов типового договору є часткові оплати за спожитий газ по її особовому рахунку.

Відповідно до умов типового договору, позивач поставив відповідачу природній газ у необхідному для неї об?ємі, а відповідач був зобов?язана своєчасно оплачувати вартість спожитого газу у розмірі у строки, встановлені договором.

Проте, оплату спожитих послуг відповідач проводила не своєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 1 жовтня 2018 року по 31 січня 2020 року утворилася заборгованість на загальну суму 11102 гривні 86 копійок.

Крім того, за порушення умов договору в частині оплати платежів за спожитий природній газ за перод з 1 жовтня 2018 року по 31 січня 2020 року нарахована пеня в розмірі 56 копійок.

Суму заборгованості з урахуванням пені у розмірі 11 103 гривні 42 копійки, а також сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2102 гривні 00 копійок, просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 5 січня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

5 січня 2021 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

18 лютого 2021 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення стала відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до правил частини 1 статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзив на позовну заяву не подала.

Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи

Судом встановлені такі фактичні обставини.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз збут» за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Шляхом фактичного споживання природного газу та частковою оплатою за надані послуги з газопостачання відповідач приєдналась до умов типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2500, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП (далі по тексту типовий договір). Друкований текст договору знаходиться в матеріалах справи (а.с. 9-14).

Відповідно до пункту 2.1. типового договору, постачальник зобов?язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов?язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 4.3. типового договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяці.

Пунктом 4.4. типового договору передбачено, що об?єм та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Пунктом 4.6 типового договору визначено, що оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання цього рахунка.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за надані послуги газопостачання, в тому числі останній раз в грудні 2018 року. В подальшому відповідачем розрахунки за поставлений природній газ не проводилися. З серпня 2019 року по січень 2020 року позивачем здійснено нарахування пені на прострочену суму заборгованості у загальному розмірі 56 копійок.

Станом на січень 2020 року несплаченою залишається заборгованість з урахуванням нарахованої пені на суму 11103 гривні 42 копійки.

Вказані обставини підтверджуються даними фінансового стану особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 15,16,17).

Доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять.

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією ж статтею визначено загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів.

ТОВ «Київоблгаз збут» надає населенню послуги з постачання природного газу згідно «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496 (далі за текстом Правила).

Згідно з пунктами 2,3 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до пункту 2 розділу 3 Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається, з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП).

Так, статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно правила статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов?язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до статті 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За умовами типового договору постачання природного газу постачальник зобов?язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об?ємах, а побутовий споживач зобов?язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором.

Судом встановлено, що відповідач, хоча і не повернула позивачу підписану заяву приєднання до умов типового договору, проте після цього здійснювала споживання природного газу та проводила оплату за його споживання, що підтверджено даними фінансового стану по особовому рахунку відповідача.

Відтак суд вважає встановленим факт приєднання відповідача до умов типового договору та прийняття на себе зобов?язань з його виконання.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку не встановлений або визначений моментом пред?явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов?язок у семиденний строк від дня пред?явлення вимоги, якщо обов?язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Як вбачається з розрахунку пені, що зазначена у фінансовому стані по особовому рахунку споживача, позивачем обраховано суму пені за період з 1 серпня 2019 року по 31 січня 2020 року на підставі частини 1 статті 26 Закону України «Про житлово комунальні послуги». Сума нарахованої пені становить 56 копійок і підлягає стягненню з відповідача.

Доказів повного чи часткового виконання зобов?язань за договором позики матеріали справи не містять.

Висновки за результатами розгляду

Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків.

Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов?язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.

Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені позивачем мали місце.

З урахуванням зазначених вище норм закону та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача боргу за постачання природного газу у розмірі 11102 гривні 86 копійок та пені за прострочення виконання зобов?язань у розмірі 56 копійок.

Щодо розподілу судових витрат

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2102 гривні, згідно з квитанціями (а.с.1,2).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вказаного правила, судовий збір в сумі 2102 гривні, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 280, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» заборгованість за спожитий природній газ, з урахуванням пені, у загальному розмірі 11103 гривні 42 копійки та 2102 гривні 00 копійок сплаченого судового збору, а всього стягнути 13 205 (тринадцять тисяч двісті п?ять) гривень 42 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут», , адреса місцезнаходження : будинок під номером 21, вулиця Стрілецької дивізії, місто Кагарлик, Київська область.

Відповідач:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук