Провадження № 2/756/2363/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К5» (надалі - ОСББ «К5») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по сплаті внесків на утримання спільного майна, внесків до ремонтного та резервного фондів ОСББ «К5» у сумі 22 367,11 грн., 3 % річних за прострочення строку виконання грошового зобов`язання - 804, 45 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , в якому створено та діє ОСББ «К5».

02.02.2020 Протоколом № 2 загальних зборів ОСББ «К5» були встановлені з 01.05.2020 року розміри обов`язкових щомісячних внесків на утримання спільного майна будинку, внесків до ремонтного та резервного фондів за один квадратний метр загальної площі нерухомого майна співвласника.

Відповідач ОСОБА_1 щомісячні внески не сплачує, у зв`язку з чим, у нього перед позивачем утворилась заборгованість за період з листопада 2020 по грудень 2021 у сумі 22367,11 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також 3 % річних - 804,45 грн. у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання та витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2021 суддею Андрейчуком Т.В. прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "К5" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, встановлено, що позовна заява відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Підстав, установлених ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження в цивільній справі суддею не виявлено. Відповідно до вимог глави 2 Розділу I ЦПК України справа віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Оболонського районного суду м. Києва; перше судове засідання призначено на 28.02.2022 о 11 год.00 хв.

21.02.2022 до суду від представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "К5" - адвоката Тягнирядно О.М. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в обґрунтування чого зазначила, що з часу пред`явлення позову до першого судового засідання пройшов значний проміж часу, сума внесків на утримання спільного майна, внесків до ремонтного та резервних фондів ОСББ «К5», яка має бути сплачена відповідачем, та сума 3% річних за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання збільшилися, оскільки у зазначений період відповідач продовжує не сплачувати внески на утримання спільного майна, внески до ремонтного та резервного фондів ОСББ «К5», тому виникли такі підстави для подачі такої заяви. З урахуванням зазначеного, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по сплаті внесків на утримання спільного майна, внесків до ремонтного та резервного фондів ОСББ «К5» у сумі 25 742,57 грн., 3 % річних за прострочення строку виконання грошового зобов`язання - 461,12 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

18.05.2022 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву від 10.12.2021, заяву про збільшення позовних вимог від 21.02.2022 та на позовну заяву від 21.02.2022, в якому заперечує проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у заяві. Серед іншого повідомляє, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 , набуто 29.12.2020. Крім цього, представник відповідача не погоджується із розміром витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем не дотримано вимоги стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та ціною позовної заяви, відповідач вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000 грн. Крім цього, представник відповідача просила проводити розгляд справи у відсутність сторони відповідача.

23.05.2022 до суду поштою від представника відповідача ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 надійшов вищезазанчений відзив на позовну заяву від 10.12.2021, заяву про збільшення позовних вимог від 21.02.2022 та на позовну заяву від 21.02.2022.

Розпорядженням керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва Шаровар М.В. «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу у справі» від 19.05.2022 №33, у зв`язку з мобілізацією судді Оболонського районного суду м.Києва Андрейчука Т.В. у провадженні якого перебувала дана справа, призначено повторний автоматизований розподіл справи №756/19324/21 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "К5" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2022, справу № 756/19324/21 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "К5" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розподілено для розгляду судді Ткач М.М.

Ухвалою Оболонського районного суду від 24.05.2022 суддею Ткач М.М. прийнято до провадження цивільну справу №756/19324/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "К5" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.06.2022 на пошту суду від представника позивача ОСББ «К5» - адвоката Ільчук О.С. відповідь на відзив на позовну заяву від 10.12.2021, заяву про збільшення позовних вимог від 21.02.2022 та на позовну заяву від 21.02.2022, в якому зокрема заперечила проти доводів відповідача, з підстав викладених у відповіді на відзив.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оскільки, представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог у визначений строк, суд вважає за необхідне подану заяву прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно із статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання.

За змістом статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання.

Положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління.

Судом встановлено, що підставі Протоколу №1 установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 від 14.04.2019 було прийнято рішення про створення ОСББ «К5» .

ОСББ «К5» діє на підставі Статуту, який затверджено рішенням Установчих зборів ОСББ «К5» (протокол №01 від 14.04.2019).

Згідно Статуту ОСББ «К5» метою створення даного об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Зі змісту п.п. 2, 3 розділу ІІІ Статуту вбачається, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів в тому числі належить питання про визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Пунктом 11 розділу ІІІ Статуту встановлено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Зі змісту п. 2 розділу V Статуту вбачається, що співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Протоколом № 2 загальних зборів ОСББ «К5» від 02.02.2020 затверджено кошторис на 2020/2021 роки (загального фонду, ремонтного та резервного фонду), встановлено з 01.05.2020 року обов`язкові щомісячні внески для здійснення витрат на управління будинком: внесок на утримання спільного майна будинку у розмірі 7,83 грн./1 кв.м загальної площі нерухомого майна, внесок до ремонтного фонду - 0,20 грн./1 кв.м загальної площі нерухомого майна, внесок до резервного фонду - 0,35 грн./1 кв.м загальної площі нерухомого майна, що загалом складає 8,38 грн./1 кв.м загальної площі нерухомого майна

Протоколом № 2 загальних зборів ОСББ «К5» від 02.02.2020 затверджено порядок сплати внесків (платежів) на утримання та обслуговування будинку та у фонди об`єднання. Встановлено строк сплати усіх внесків - до 20 числа поточного місяця.

Докази про визнання вказаних рішень загальних зборів співвласників ОСББ незаконними або їх скасування, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2567, виданий 29.12.2020. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень внесено 30.12.2020 (а.с.62-71).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як убачається із наданого позивачем на підтвердження позовних вимог розрахунку, заборгованості ОСОБА_1 зі сплати внесків за період з листопада 2020 року по лютий 2022 року становить 25742 грн. 57 коп.

Позивач зазначає, що враховуючи що за листопад 2020 року заборгованість за внесками на утримання спільного майна, до ремонтного та резервного фондів у розмірі 426,62 грн. за квартирою АДРЕСА_1 не була погашена попереднім мешканцем (власником) квартири, то згідно з ч.3 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» ОСОБА_1 як одноосібний власник зазначеної квартири має зобов`язання щодо сплати за внесками на утримання спільного майна, до ремонтного та резервного фондів за період з листопада 2020 року.

Між тим, суд не погоджується з позовними вимогами в частині періоду нарахування заборгованості виходячи з наступного.

Так, відповідно ч. 1 ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18).

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Отже новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати.

При цьому, у матеріалах справи відсутній договір купівлі-продажу від 29 грудня 2020 року, згідно з яким відповідач став власником квартири та який містить застережень про переведення боргу попереднього власника та згоду кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

З моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у п р о ц е с і р е а л і з а ці ї п р а в т а в и к о н а н н я о б о в' я з к і в власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №686/6276/19 : «Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу».

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновки Верховного Суду , оскільки спірні правовідносини у справі №686/6276/19 є подібними, що і у даній справі.

З огляду на вищевикладене та ураховуючи строки сплати внесків, суд приходить до висновку що у відповідача виник обов`язок зі сплати внесків на утримання спільного майна, внесків до ремонтного та резервного фондів ОСББ «К5» з січня 2021 року.

На підставі викладеного стягненню підлягає заборгованість за період з січня 2021 року по лютий 2022 року (включно) у розмірі 23628,22 грн. У решті вимог, слід відмовити.

Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Враховуючи, що відповідачем належним чином зобов`язання щодо оплати внесків не виконувалися, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних.

Згідно розрахунку позивача сума 3% річних складає 461,12 грн.

З огляду на вищевикладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних , суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню лише за період з січня 2021 року по лютий 2022 року включно.

У зв`язку з цим, з урахуванням наявних у матеріалах розрахунків, суд самостійно провівши розрахунок 3% річних за період з 01.01.2021 по 28.02.2022, з розрахунку : (сума боргу станом на відповідний календарний місяць заборгованості) х 3% х (кількість прострочених днів відповідного календарного місяця заборгованості) : 365 (кількість днів у році) встановив, що загальний розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача становить 440,70 грн. У решті вимог, слід відмовити.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що 23.09.2021 між ОСББ «К5» та адвокатським об`єднанням «ОСА ЛЕКС», в особі керуючого партнера Тягнирядно О.М. укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №3А/2021. 04.01.2022 між ОСББ «К5» та адвокатським об`єднанням «ОСА ЛЕКС», в особі керуючого партнера Тягнирядно О.М. укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №1юр.

Відповідно до п.4.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги №3А/2021 від 23.09.2021, за надання правової допомоги , що передбачена в п.1.2 договору клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар). Розмір винагороди (гонорару) за надання правової допомоги визначається додатковоми угодами до даного Договору.

Відповідно до умов Додаткової угоди №5 від 06.12.2021 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №3А/2021 від 23.09.2021 клієнт доручає здійснити адвокатському об`єднанню комплекс послуг з надання правої (правничої) допомоги, зокрема, ознайомлення та вивчення документів, складання позовної заяви та попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, правового супроводу, а також представництво клієнта у суді.

Згідно п. 5 Додаткової угоди №5 від 06.12.2021 до Договору, сторони домовились, що розрахунок вартості комплексу послуг здійснюється шляхом множення кількості годин, витрачених адвокатським об`єднанням, на ціну однієї години роботи співробітника даного об`єднання. Ціна однієї такої години роботи є договірною та на момент укладення цієї додаткової угоди складає 1000 грн.

Відповідно до Акту №1 надання правової (правничої) допомоги від 09.12.2021 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №3А/2021 від 23.09.2021 (Додаткова угода №5 від 06.12.2021), сторони погодили кількість годин роботи, суми вартості всіх наданих клієнту послуг, перелік та тарифи які узгоджені сторонами.

Згідно Акту №1 від 09.12.2021 вбачається, що адвокатським об`єднанням виконано роботи, визначені Додатковою угодою №5 від 06.12.2021 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №3А/2021 від 23.09.2021, щодо підготовки документів та позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Загальна вартість наданих послуг становить 4500,00 грн.

10.12.2021 ОСББ "К5" на користь адвокатського об`єднання «ОСА ЛЕКС» здійснило оплату вартості надання правової (правничої) допомоги відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги №3А/2021 від 23.09.2021 у розмірі 4500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням банку № 1221 від 10.12.2021.

Надавши оцінку наданим представником позивача доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на користь ОСББ «К5» витрат на правничу допомогу, беручи до уваги доводи відповідача щодо зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу, а також ураховуючи критерій складності справи, обсяг виконаних робіт, ціну позову, досвід адвоката (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9916/10 від 15.04.2021), принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2250,00 грн. У решті вимог, слід відмовити.

Судом надана оцінка заперечень відповідача проти позову, та суд вважає, що останні спростовуються вищевикладеним.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу, якщо про це не звертаються сторони.

Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві до нього, в межах наданих сторонами доказів, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 76 - 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К5» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, 5) заборгованість по сплаті внесків на утримання спільного майна, внесків до ремонтного та резервного фондів ОСББ «К5» у розмірі 23628 (двадцять три тисячі шістсот двадцять вісім) гривень 22 копійки; 3% річних у розмірі 440 (чотириста сорок) гривень 70 копійок, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) гривень 88 копійок; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1. Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К5» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, 5);

2. Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення суду складено 01.07.2022.

Суддя М.М. Ткач