Провадження №22-ц/522/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 червня 2022 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Темнікової В.І. та Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 488/2121/2017 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу, яку постановив Корабельний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Селіщевої Лариси Іванівни у приміщенні цього суду 13 лютого 2020 року, повний текст якої складений в той же день, за поданням заступника начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк Світлани Олександрівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

у с т а н о в и л а :

13 лютого 2020 року заступник начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк С.О. (далі державний виконавець) звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Подання мотивовано тим, що на виконанні в Корабельному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться зведене виконавче провадження № з виконання виконавчих документів на користь стягувачів загальною сумою 797571,99 грн., боржником у яких є ОСОБА_1

10 липня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56728569, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржнику за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Згідно інформації МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровано.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які отримують пенсії, інформацію не знайдено.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, інформації не знайдено.

Згідно отриманої відповіді Державної фіскальної служби інформація стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України установлена інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, на які постановою державного виконавця накладено арешт.

Постановою державного виконавця також обтяжено все майно боржника.

Згідно інформації ДМС України, боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордом серії НОМЕР_1 (4811).

На запит виконавця Державною прикордонною службою України інформацію про перетинання боржником державного кордону України не надано.

Посилаючись на те, що станом на 05 лютого 2020 року зв`язок з боржником встановити не вдалося, рішення ним до теперішнього часу не виконані, декларацію про доходи ним не надано, що суперечить вимогам частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник ухиляється від виконання рішень, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець просив про задоволення подання, а саме - тимчасово обмежити без вилучення паспорта у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими документами, що входять до складу зведеного виконавчого провадження № 43962010.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2020 року подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк С.О. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими документами, що входять до складу зведеного виконавчого провадження № 43962010.

Ухвала суду мотивована тим, що приєднані до подання матеріали дають підстави для висновку, що вказане подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з положень статей 19, 129-1 Конституції України, статей 10, 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повідомив йому про час і дату засідання щодо розгляду справи №488/2121/2017 (провадження №6/488/37/2020), що виключило можливість надання ним доказів, і прийшов до висновку, що він ухиляється від погашення заборгованості. В свою чергу, він не зміг довести суду відсутність фактів ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням. Зазначає, що жодних свідомих діянь (дії чи бездіяльність), спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні не вчиняв. Будь-яких доказів на підтвердження факту свідомого ухилення від виконання зобов`язань матеріали справи не містять. Судом не врахована та обставина, що неподання ним декларації про доходи та майно боржника не може свідчити про умисне ухилення від виконання зобов`язань, оскільки останній не був обізнаний про відкриття виконавчого провадження. Окрім того, державним виконавцем не обґрунтована та недоведена необхідність застосування додаткового заходу впливу з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 рішення суду у вигляді тимчасового обмеження його виїзду за межі України. Крім того, зазначає, що згідно зі ст. 33 Конституції України «кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом». Вважає, що суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи та прийшов до невірного висновку щодо ухилення ним від вчинення дій, спрямованих на виконання рішення суду.

В суд апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися.

Крім того, у день судового засідання, 28 червня 2022 року на електронну адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 адвоката Кияниці О.В. про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі EASYCON, яка була задоволена ухвалою суду від 28 червня 2022 року. Однак, зазначеної заявником у заяві адреса на час проведення судового засідання в системі EASYCON не виявлено, незважаючи на неодноразові спроби, адвокат Кияниця О.В. на відеозв`язок із судом не вийшла. Зважаючи на вимоги статей 128, 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення учасників справи, які не з`явилися, належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи, враховуючи, зокрема, що матеріали справи є достатніми для проведення судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала суду не відповідає таким вимогам закону.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що подання державного виконавця підлягає задоволенню на підставі вимог закону, що регулює можливість обмеження боржника у виконавчому провадженні його праві виїзду за межі України.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне.

За приписами частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зазначене конституційне положення відображено і у пункті 7 частини 3 статті 2 та статті 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 р. 1404-VІІІ (далі Закон) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у державного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № з виконання виконавчих документів на користь стягувачів загальною сумою 797571,99 грн., боржником за якими є ОСОБА_1 в тому числі з примусового виконання виконавчого листа по справі № 488/2121/2017, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 24 квітня 2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 92 330,00 грн., 3% річних у сумі 1350,80, судового збору у розмірі 949,20 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 1500 грн., а всього стягнуто на загальну суму 96 130,00 грн (а.с. 48-49).

Так, постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Тарасенком К.В. від 01 листопада 2013 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 1036 грн. 03 коп. боргу на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» за судовим наказом, виданим Центральним районним судом м. Миколаєва № 1-79/10 від 16 лютого 2010 року (а.с. 107). Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Салигою Д.В. від 14 квітня 2014 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 16617 грн. 91 коп. боргу на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за виконавчим листом, виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва у справі № 2-1041/2011 (а.с. 89).

Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Салигою Д.В. від 14 квітня 2014 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 309620 грн. 61 коп. боргу на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» за виконавчим листом, виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва у справі № 2-1752/2010 від 19 серпня 2014 року (а.с. 97).

Постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Юдіною І.М. від 23 березня 2015 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 4299 грн. 95 коп. заборгованості на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» за судовим наказом № 2-н-3623/2011, виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва у справі № 2-1752/2010 від 08 лютого 2012 року (а.с. 97).

Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гордашко О.В. від 09 листопада 2016 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 8500 грн. штрафу на користь державної фіскальної служби за постановою Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України по справі № 142/50400/16 від 12 жовтня 2016 року (а.с. 94).

Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гордашко О.В. від 07 лютого 2017 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 8500 грн. на користь Державної фіскальної служби України (Миколаївська митниця) (а.с. 83).

Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Корнієнко В.А. від 10 липня 2018 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 96130 грн. боргу на користь ОСОБА_2 (а.с. 86).

Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Павлюк С.О. від 24 липня 2019 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 800 грн. судових витрат на користь ПАТ «Миколаївобленерго» за судовим наказом № 2-н/488/45/17, виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва 19 квітня 2017 року (а.с. 107).

В процесі примусового виконання вказаного зведеного виконавчого провадження державним виконавцем вчинялися наступні виконавчі дії.

10 липня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56728569, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с.86).

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржнику за адресою зареєстрованого його місця проживання: АДРЕСА_1 , вказана адреса також зазначена у виконавчому документі (а.с. 85).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна майно належне боржнику на праві власності відсутнє (а.с.50).

Згідно інформації МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровано (а.с.52).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які отримують пенсії - інформацію не знайдено.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України щодо осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформації не знайдено (а.с. 51).

Згідно отриманої відповіді Державної фіскальної служби, інформація стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а.с. 53).

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України установлена інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, на які постановою державного виконавця накладено арешт (а.с.54-55, 70).

Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Грдашко О.В. від 17 листопада 2016 року було накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , які знаходяться на рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Першій Український міжнародний банк» та Публічному акціонерному товаристві «СБЕРБАНК» (а.с. 72).

Постановою головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кшевінською І.М. від 05 травня 2018 року було накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , які знаходяться на рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «УКРСИББАНК», Публічному акціонерному товаристві «Першій Український міжнародний банк», Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» та Публічному акціонерному товаристві «СБЕРБАНК» (а.с. 70).

Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Грдашко О.В. від 08 грудня 2016 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 та заборонено його відчуження (а.с.74).

Згідно інформації ДМС України боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордом серії НОМЕР_1 (4811) (а.с. 66).

На запит виконавця Державною прикордонною службою України інформацію про перетинання боржником державного кордону України не надано (а.с. 56).

Згідно відповіді Департаменту з надання адміністративних послуг ММР від 12 лютого 2019 р. на запит державного виконавця станом на 11 лютого 2019 р. за відомостями департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 67).

06 липня 2018 р. державним виконавцем здійснено виїзд за зареєстрованою адресою місця проживання боржника по АДРЕСА_1 та встановлено, що двері відчинено не було, боржник був відсутній (а.с. 59).

07 червня 2019 р. державним виконавцем здійснено виїзд за зареєстрованою адресою місця проживання боржника по АДРЕСА_1 та встановлено, що вказану квартиру винаймають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_1 не проживає у квартирі більше року, рухоме майно боржника за даною адресою відсутнє. З`ясовано зі слів мешканців квартири, що боржник проживає та працює в м. Києві, також було з`ясовано контактні телефони боржника. Державним виконавцем було залишено виклик боржнику (а.с. 58).

31 січня 2020 р. державним виконавцем здійснено виїзд за зареєстрованою адресою місця проживання боржника по АДРЕСА_1 та встановлено, що зі слів мешканки кв. АДРЕСА_2 , яка в подальшому відмовилась від підпису, боржник за вказаною адресою не проживає понад два роки, його місцезнаходження не відоме, майно боржника за даною адресою відсутнє (а.с. 57).

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилався на те, що наведені обставини свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду, що є підставою тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із статтею 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Примусове виконання рішень судів в Україні, як зазначено у частини 1 статті 5 Закону, покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом пункту 19 частини 3 статті 18 Закону у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (частини 2, 3 ст. 441 ЦПК України).

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України, зокрема, утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надавати у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмове повідомити державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, діюче законодавство України передбачає можливість тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України у разі ухилення від виконання судового рішення.

Однак, обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

В матеріалах, наданих державним виконавцем разом з поданням до суду, відсутні відомості про отримання боржником ОСОБА_1 постанов про відкриття виконавчих проваджень та інших документів зведеного виконавчого провадження. Наявні акти про перевірку майна за місцем реєстрації боржника, складені без його участі, тобто ОСОБА_1 не був повідомлений про покладені на нього обов`язки.

Між тим, саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку ще не є свідченням ухилення його від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Не свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду щодо стягнення з нього грошових коштів також і факт відсутності у цієї особи таких коштів або майна, за рахунок якого можливо провести стягнення.

Згідно відомостей щодо зведеного виконавчого провадження, наданих державним виконавцем, відбулося частково погашення стягнутих з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 4038 грн. 82 коп. (а.с. 48), що свідчить про виявлення державним виконавцем майна (грошових коштів) боржника, на які можливо накласти стягнення.

Враховуючи, що на час звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надав доказів того, що боржник, за умови обізнаності та повідомлення, безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця, вчиняв дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, а державним виконавцем вичерпано усі можливості примусового виконання рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що обмеження у праві виїзду за кордон було застосовано судом передчасно, за відсутності переконливих доказів щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення.

За такого були відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця.

Більш того, оскаржувана ухвала суду в порушення вимог статті 265 ЦПК України фактично не має мотивувальної частини, оскільки в ній суд обмежився лише висновком про обґрунтованість подання та цитуванням норм матеріального та процесуального права, але не зазначив фактичні обставини, які були ним встановлені при розгляді подання, зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, не навів мотивованої оцінка аргументів подання державного виконавця, а також відсутній висновок про те, яка саме поведінка боржника є підставою для накладення на нього обмеження у праві виїзду за межі України.

З урахуванням викладеного та на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без дотримання вимог процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . Керуючись статтями 367, 368, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні подання заступника начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюк Світлани Олександрівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: В.І. Темнікова

Л.М. Царюк

_________________________________________

Повний текст постанови складений 29 червня 2022 року