печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8175/20-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Орел А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія Горизонт» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу його дубліката у справі № 2-414-1/10 за позовом відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, пені та штрафу,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2020 року заявник ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про заміну стягувача у справі, поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого документа.

У своїй заяві ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» просив суд замінити вибулого стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника, ким є заявник, у справі № 2-414-1/10 за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до відповідачів, якими є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, пені та штрафу за кредитним договором № 14/014/08-Z від 09 квітня 2008 року.

У судове засідання учасники розгляду не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України.

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2010 року у справі № 2-414-1/10, яке набрало законної сили 09 березня 2010 року, позов ВАТ «Кредитпромбанк» задоволено і присуджено стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором, пеню та штраф у загальній сумі 3 053 488, 35 грн, судовий збір 850, 00 грн та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у сумі 60, 00 грн /т. І а. с. 69-71/.

01 квітня 2010 року суд видав представнику стягувача два виконавчих листи для примусового стягнення з боржників на виконання заочного рішення суду.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до Додатку 1 до вказаного договору, право вимоги по кредитному договору № 14/014/08-Z від 09 квітня 2008 року з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 виступив поручителем по вказаному кредитному договору) перейшло до ПАТ «Дельта Банк» /т. І а. с. 99-108/.

17 березня 2016 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/61091/16-ц задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» і постановлено замінити стягувача з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк», видати дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» грошових коштів /т. І а. с. 141/ (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 65512878).

01 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у справі № 757/8773/17-ц ухвалою відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2010 року /т. І а. с. 186-187/ (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 68090598).

28 жовтня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав № 2067/К, відповідно до якого право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 14/014/08-Z від 09 квітня 2008 року, відступлено заявнику /т. І а. с. 210-245/.

17 червня 2014 року постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Кравчука А. О. повернуто виконавчий лист, виданий 01 квітня 2010 року у справі № 2-414-1/10, у виконавчому провадженні № 37697809, стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» /т. І а. с. 232/.

17 червня 2014 року постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Кравчука А. О. повернуто виконавчий лист, виданий 01 квітня 2010 року у справі № 2-414-1/10, у виконавчому провадженні № 37697809, стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» /т. І а. с. 232/.

23 березня 2018 року головний державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного управління юстиції у Миколаївській області Брага О. О. постановою у виконавчому провадженні № 51411811 повернув виконавчий лист, виданий 01 квітня 2010 року у справі № 2-414-1/10, стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» /т. І а. с. 229/.

Представник заявника вказує, що виконавчі документи на виконанні не перебувають, що підтверджується результатами пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

Також станом на 06 липня 2022 року така інформація відсутня в АСВП.

Заявник вказує, що відповідно до акту приймання-передачі від 03 жовтня 2019 року, оригінали виконавчих документів не передавалися від первісного стягувача до заявника. Відтак, заявник переконаний і стверджує, що виконавчі листи у справі втрачено.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п`ятою ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст.ст. 512, 513 Цивільного кодексу України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст.ст. 512, 513, 514, 516 та 517 Цивільного кодексу України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 8 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Тому суд вважає, що наявні законі підстави для заміни сторони стягувача.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, як передбачено пунктом 17.4 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою, другою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців; строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до положень статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Строк пред`явлення до примусового виконання виконавчих листів, які були видані 01 квітня 2010 року, сплив 10 березня 2013 року. У той же час, заявник 28 жовтня 2019 року отримав права та обов`язки правонаступника, уклавши з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав № 2067/К, до портфелю якого також внесено кредитний договір № 14/014/08-Z від 09 квітня 2008 року.

Тож суд вважає, що слід видати дублікати виконавчих листів і поновити пропущений строк для їхнього пред`явлення до виконання, так, як заявник об`єктивно не мав можливості подати виконавчі листи до виконання у строк до 09 березня 2013 року включно.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

З врахуванням викладеного, з метою виконання судового рішення, тому керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-23, 352-355, 431, 433, 442, 446, п. 17.4 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ» (, адреса місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Ш. Руставелі, буд. 44, оф. 103) у справі № 2-414-1/10 за позовом відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14/014/08-Z від 09 квітня 2008 року, пені та штрафу.

Видати дублікати виконавчих листів, виданих 01 квітня 2010 року на підставі заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2010 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» суми заборгованості за кредитним договором № 14/014/08-Z від 09 квітня 2008 року, пенею і штрафом у загальному розмірі 3 053 488, 35 грн.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 01 квітня 2010 року на підставі заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2010 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» суми заборгованості за кредитним договором № 14/014/08-Z від 09 квітня 2008 року, пенею і штрафом у загальному розмірі 3 053 488, 35 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова