Справа № 302/1516/21
№ 2/302/73/22
Номер рядка звіту 60
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2022 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю - секретар с/з Гажук Н.В.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір`ї справу за позовом ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2021 в інтересах позивача ОСОБА_1 до суду звернувся адвокат Рішко С.І. з вищевказаним позовом, який обгрунтував так.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Келечин Хустського району Закарпатської області померла ОСОБА_2 , яка доводилась позивачці ОСОБА_1 мачухою. Батько позивачки - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Келечин Міжгірського району Закарпатської області. Мати позивачки ОСОБА_4 померла 1985 року. За життя батько позивачки та мачуха спільних дітей не мали. Позивачка в листопаді 2021 року звернулася до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. з метою оформити спадщину до майна померлого батька та мачухи - житловий будинок під АДРЕСА_1 та земельні ділянки загальною площею 0,60 га в с.Келечин згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №025535 від 12.12.1997 року. Нотаріус повідомив позивачці, що згідно інформації наявної в Спадковому реєстрі ОСОБА_2 на випадок смерті залишила заповіт посвідчений Келечинською с/радою 01.07.2005 року. Позивачці не було відомо про даний заповіт, тому вона звернулась до старости с.Келичин Хустського району Закарпатської області, та отримала копію заповіту ОСОБА_2 , посвідченого 01.07.2005 року секретарем Келечинської с/ради було, зареєстрованого в реєстрі за № 20, згідно якого ОСОБА_2 заповідала все своє майно позивачці.

На момент смерті ОСОБА_2 разом з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований. Інших спадкоємців до майна померлої ОСОБА_2 не має. Спадщина до майна померлої не відкривалася. Нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадщини у зв`язку з неподання нею заяви протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця до нотаріуса.

Позивачка, вважає, що строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту складеного ОСОБА_2 за життя на її ім`я.

Згідно ухвали суду від 04.01.2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відкрито та ухвалено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Процесуальним правом надати відзив на позов відповідач в особі Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області не скористався. 03.02.2022 року представник Пилипецької сільської ради - Василь Стецюнич, начальник відділу правової роботи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимови ОСОБА_1 не заперечує (представництво згідно Доручення від 04.01.2022 № 02-06/5).

Представник позивачки - адвокат Рішко С.І. подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, заявлений позов підтримує, просить такий задовольнити.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 01 липня 2005 року ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповіла все належне їй майно з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_2 . Цей заповіт посвідчено секретарем Келечинської с/ради Пижик О.М. на прохання заповідача, та зареєстровано в реєстрі за № 20. Заповіт не змінений та не скасований.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Келечин Міжгірського району Закарпатської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 16.05.2006 року, актовий запис № 28.

Відповідно до довідки Пилипецької сільської ради № 227 від 20.10.2021, ОСОБА_2 , 1928 р.н., була постійним мешканцем АДРЕСА_1 , разом з нею на день смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № витягу 67374547 від 18.11.2021, виданого приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. в Спадковому реєстрі наявна інформація щодо складеного від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповітного розпорядження, номер заповіту у Спадковому реєстрі: 44212899, стан чинний, номер в реєстрі нотаріальних дій - 20, дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 18.11.2021 року виданого приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М., відомості щодо заведеної спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відсутні.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьою статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 та від 20.01.2020 по справі № 630/230/20.

Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноваженана вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, нотаріус при заведенні спадкової справи повинен перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи доведеність необізнаності позивачки ОСОБА_1 про наявність на її ім`я заповіту, складеного ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає, що є підстави визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення позивачці додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а саме один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову до суду, що становить грошову суму 454 грн.

Керуючись ст.ст. 200 ч.3, 206 ч.4, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Келечин Міжгірського району Закарпатської області, - тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % від суми судового збору сплаченого при нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 454 (чотиристо п`ятдесят чотири) грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка