ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8941/14-ц
провадження № 6/753/257/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючої судді Шаповалової К.В., за участі секретаря судового засідання Омелянчук О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерне товариство «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2022 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 24 березня 2022 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву було передано судді 21 квітня 2022 року.

У судове засідання 10 травня 2022 року заявниця, представник стягувача та Дарницького районного ВДВС не з`явились, про день та час розгляду повідомлялись належним чином. Від представника заявниці надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви на інший день, оскільки заявниця знаходиться у Німеччині.

Від представника Дарницького районного ВДВС надійшла заява про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 у відсутність їх представника. Будь-яких пояснень, заперечень стосовно поданої заяви суду не подавали. Розгляд заяви було відкладено на 30 травня 2022 року.

30 травня 2022 року розгляд заяви було відкладено на 24 червня 2022 року.

У судове засідання 24 червня 2022 року учасники справи не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотними повідомленням та звітом про надсилання смс-повідомлень. Будь-яких заяв від заявниці та її представника до суду не надходило. Від стягувача ПАТ «Укрсиббанку» також не надходило жодних письмових пояснень чи заперечень.

Враховуючи те, що учасники справи повідомлялись належним чином про судове засідання, з урахуванням строку, визначеного статтею 435 ЦПК України для розгляду вказаної заяви, відсутність будь-яких заяв з процесуальних питань від учасників справи, з огляду на Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року, з метою збереження життя та здоров`я відвідувачів суду, суд вирішив розглянути заяву у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши доводи та обґрунтування заяви ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанку» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 9 серпня 2006 року в розмірі 47 660 ( сорок сім тисяч швстсот шістдесят) євро 68 євроцентів, що за курсом НБУ станом на 08.05. 2014 року становить 774 ( сімсот сімдесят чотири тисячі триста вісімдесят одну) гривню 34 коп., з яких:

- 41 963 ( сорок одна тисяча дев"ятсот шістдесят три) євро 21 євроцент, що за курсом НБУ станом на 08.05. 2014 року становить 681 809 ( шістсот вісімдесят одну тисячу вісімсот дев"ять) гривень 97 коп. - кредитна заборгованість;

- 5 697 ( п"ять тисяч шістсот дев"яносто сім) євро 47 євроцентів, що за курсом НБУ станом на 08.05. 2014 року становить 92 571 ( дев"яносто дві тисячі п"ятсот сімдесят одну) гривню 37 коп. - заборгованість по процентам та

- 25 811 ( двадцять п"ять тисяч вісімсот одинадцять) гривень 43 копійки - заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит, в решті позовних вимог відмовити.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанку» суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654 ( три тисячі шістсот п"ятдесят чотири) гривні.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_1 третя особа: ОСОБА_2 про припинення зобов"язань за договором поруки задоволено.

Визнано недійсним додаткову угоду від 2 березня 2009 року № 1 до договору поруки № 25246 від 09 серпня 2006 року між ОСОБА_3 ( поручитель), ОСОБА_1 (позичальник) та ПАТ «Укрсиббанк» ( кредитор). Визнано поруку за договором поруки № 25246 від 09 серпня 2006 року такою, що припинена.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про припинення зобов"язань за договором поруки відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року вищевказане рішення було залишено без змін.

Постановою державного виконавця від 23 липня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду.

Постановою від 30 березня 2021 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

Звертаючись із заявою про розстрочку виконання рішення суду, ОСОБА_1 вказала, що на сьогоднішній день залишок суми, що підлягає стягненню, з урахуванням виконавчого збору, становить 826074,55 грн, вказана сума є надто великою для сім`ї боржника та не може бути сплачена одноразовим платежем. Також вказала, що заборгованість за кредитом виникла у зв`язку з економічною кризою 2014-2016 років, укладаючи кредитний договір вона не могла передбачити здорожчення курсу валют. Зазначила, що вона єдина хто утримує сім`ю, ОСОБА_4 , 2001 року народження (син) навчається та перебуває на її утриманні, а ОСОБА_5 , 2003 року народження має середньомісячний дохід 22184 грн та погодився допомогати їй погашати заборгованість. Просила суд заяву задовольнити та розстрочити виконання рішення суду на 4 роки рівними частинами, тобто по 17209,89 грн в місяць.

Згідно зі статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частинами четвертою, п`ятою вказаної статті визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно із статтею 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

На підтвердження обґрунтування заяви, ОСОБА_1 надала суду копії податкової декларації платника єдиного податку ФОП за 2020 та 2021 роки, а також довідку про реєстрацію місця проживання її синів разом з нею.

При цьому суд зазначає, що за рішенням суду стягнення заборгованості за кредитним договором є солідарним для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки ОСББ «Позняки-Добробут», яку до заяви долучила ОСОБА_1 , з січня 2020 року по вересень 2021 року з ОСОБА_2 відраховано на виконання постанови Дарницького районного ВДВС від 8 листопада 2019 року згідно виконавчого листа № 753/8941/14, 30302,32 грн.

Доводи наведені у заяві ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду не свідчать про те, що після ухвалення судового рішення в 2015 році, заявниця вживала всіх можливих заходів, для його виконання.

Наявність кризової ситуації в державі не можна віднести до такої виняткової обставини. Суду також не наведено доводів та не надано конкретних доказів наявності в сім`ї заявників виняткових обставин, які б дозволили суду задовольнити їх заяву про розстрочку виконання судового рішення.

Згідно із статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Таким чином, при укладенні кредитного договору на умовах, зазначених в ньому, відповідач ОСОБА_1 повинна була враховувати розмір своєї заробітної плати чи інших доходів та усвідомлювати, що на час дії кредитного договору вона несе зобов`язання щодо утримання малолітніх дітей та інших членів сім`ї, у випадку наявності таких.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не надали суду доказів на підтвердження наявності обставин, які мають винятковий характер. Незадовільний майновий стан в розумінні статті 435 ЦПК України, не є підставою для розстрочки виконання рішення суду та встановлення запропонованого нею порядку його виконання.

Також, боржником суду не доведено, що в разі розстрочки виконання рішення вона зможе добровільно виконати судове рішення в зазначений нею в заяві період, з урахуванням того, що відповідно до частини п`ятої статті 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, а отже враховуючи вказану ОСОБА_1 суму заборгованості, щомісячний платіж має становити 68839,54 грн, тоді як заявниця визначала щомісячний платіж в розмірі 17209,89 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 260-261, 435 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерне товариство «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.В. Шаповалова