Справа № 392/80/22
Провадження № 2/392/315/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска Кіровоградської області цивільну справу №392/80/22 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про припинення шляхом розірвання договору оренди землі б/н, від 07.04.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , щодо оренди земельної ділянки площею 6,2576 га, кадастровий номер :02:000:0402, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради, Новоукрїнського району, Кіровоградської області.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником земельної ділянки кадастровий №:02:000:0402, площею 6,2576 га., розташованої на території Мануйлівської сільської ради Новоукраїнського району, Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №295 від 12.03.2021 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №247911799 від 12.03.2021 року. Вказану земельну ділянку вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вона успадкувала дану земельну ділянку від чоловіка ОСОБА_3 . Вказана земельна ділянка, на підставі договору оренди землі від 07.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 , перебуває в останнього в оренді.

Відповідно до п.9, 11 договору, за оренду належної позивачеві земельної ділянки відповідач зобов`язався щорічно сплачувати орендну плату в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року. Зазначила, що відповідачу було відомо, що вона є єдиною спадкоємицею земельної ділянки за заповітом і прийняла вищевказану земельну ділянку у спадщину. Позивач неодноразово зверталася з листами до ОСОБА_2 щодо сплати орендної плати та розірвання договору оренди землі, але її зусилля були марними, так як відповідач постійно уникав зустрічі з позивачем і не сплатив їй орендну плату за останні два роки, а тому даний договір оренди землі позивач бажає розірвати в судовому порядку.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

03.10.2022 року представником відповідача ФОП ОСОБА_2 адвокатом Назаренком Ю.В. на виконання ухвали суду надано оригінал договору оренди землі.

Представником відповідача адвокатом Назаренком Ю.В. подано відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 , зазначивши, що відповідач визнає лише той факт, що наразі за ним рахується заборгованість зі сплати орендної плати за договором за користування земельною ділянкою в 2020 році. Вказав, що відповідач укладав договір з ОСОБА_3 і добросовісно виконував свої зобов`язання за договором. Після смерті ОСОБА_3 відповідач сплачував орендну плату за договором по 2020 рік включно його дружині ОСОБА_4 . Зазначив, що у 2021 році до відповідача не надходило жодних документів від нових власників земельної ділянки тому він не мав змоги виплатити орендну плату. За вищевказаних обставин, відповідач вважає, що позивач у справі свідомо створила привід для розірвання договору оренди земельної ділянки в судовому порядку. Тому, просив у задоволенні позову позивачу відмовити повністю.

Представник позивача адвокат Багрій В.А. подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що представник відповідача вказав на те, що ним була сплачена орендна плата за землю по 2020 рік включно. При цьому, ніяких письмових доказів щодо сплати відповідачем орендної плати представник відповідача не надав і даний факт нічим не підтвердив. Разом, з тим, представник відповідача заперечив, що відповідач не отримував повідомлення про зміну сторони в зобов`язані, при цьому зазначив, що позивачем повідомлення надсилалося користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Тому просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача - адвокат Тимченко С.В. в судове засідання 12.12.2022 року, подав заяву, що зареєстрована судом 13.12.2022 року за вх.№9703, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Назаренко Ю.В. в судове засідання 12.12.2022 року, подав клопотання, що зареєстроване судом 13.12.2022 року за вх.№9732 про розгляд справи за його відсутності. Зазначивши, що відповідач позов не визнає та просив відмовити в його задоволенні з мотивів викладених у відзиві.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий №:02:000:0402, площею 6,2576 га., розташованої на території Мануйлівської сільської ради Новоукраїнського району, Кіровоградської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за №295 від 20.03.2021 року (а.с.6).

Відповідно до витягу №63895579 від 12.03.2021 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі земельна ділянка з кадастровим номером: :02:000:0402, площею 6,2576 га., розташованої на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району, Кіровоградської області належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10).

ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.06.2020 року, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.7).

07.04.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі без номера, за умовами якого ОСОБА_3 передав відповідачу належну йому земельну ділянку за кадастровим номером: :02:000:0402 у строкове платне користування строком на 7 років. Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 16.09.2015 року, номер запису про інше речове право: 11212034 (а.с.9).

Відповідно до п.8 Договору оренди землі - орендна плата вноситься орендарем у грошовій та натуральній (продукцією та послугами) формі у розмірі 5% від нормативно грошової оцінки орендованої земельної ділянки за кожен календарний рік оренди.

Пунктом 11 Договору оренди землі визначено, що орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року.

Відповідно до п. 41 Договору за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України та Законом України «Про оренду землі».

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (частина перша статті 93 ЗК України).

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За положеннями ч. 3 ст. 148-1 ЗК України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Відповідно до ч. 4 ст. 148-1 ЗК України за згодою сторін договору оренди до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки.

На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договорів.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою, передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Системний аналіз наведених положень чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосування також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

У правовому висновку у справі № 6-977цс16 від 28 вересня 2016 року Верховний суд зазначив, що відповідно до ч.1 ст.32 зазначеного Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно із п."д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 липня 2019 року у справі № 289/12204/17, (провадження 14-246 цс 19), від 19 червня 2019 року у справі № 289/718/18, (провадження14-126цс19) вказувала, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України).

Звертаючись до суду з позовом про розірвання договору оренди землі, позивач посилалася на те, що відповідач не виплатив їй орендну плату за 2020 та 2021 роки, чим систематично порушував умови договору оренди в частині сплати за користування належною їй земельною ділянкою орендної плати.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилався на те, що не отримував жодних повідомлень про зміну власника вказаної земельної ділянки, а тому не мав можливості виплатити орендну плату вчасно за 2021 рік.

Натомість, позивачем додано до матеріалів справи копію попередження від 15.03.2021 року, на адресу ОСОБА_2 в с. Мануйлівка, Маловисківського району, Кіровоградської області, про те, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної частки (паю), площею 6,25 га, за кадастровим номером :02:000:0402, яка належить їй на праві приватної власності на землю та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 247811799), дане попередження було надіслано відповідачу рекомендованим поштовим повідомленням, яке відповідач отримав 19.03.2021 року (а.с.14).

Крім того, 02.04.2021 року позивачем повторно було надіслано вищезазначене попередження, але конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.15).

При цьому, позивач продовжувала повідомляти відповідача про зміну власника земельної ділянки, про що свідчать надіслані повідомлення від 02.04.2021 року, 19.02.2022 року та 11.05.2022 року, що підтверджується повернутими на адресу позивача рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень 22.02.2022 та 14.05.2022 року (а.с.113, 115).

Більше того, попередження було надруковано в газеті «Маловисківські вісті» (а.с.116).

Тобто, позивач відповідно до ч.3 ст.148-1 ЗК України, протягом одного місяця з дня набуття права власності повідомила користувача земельної ділянки ОСОБА_2 про набуття нею права власності на земельну ділянку, із зазначенням відомостей, передбачених вказаною статтею.

Крім того, відповідач заперечуючи проти позовних вимог вказував, що орендну плату за 2020 рік після смерті ОСОБА_3 сплатив його дружині ОСОБА_4 .

Проте, судом також відзначається, що представником відповідача, з метою доведення відсутності заборгованості за орендну плату, не надано суду жодних належних доказів (бухгалтерських відомостей, документів, що мають обов`язкові офіційні ознаки документа), які б підтверджували факт сплати ОСОБА_4 - дружині померлого ОСОБА_3 , як зазначає відповідач, орендної плати за користування земельною ділянкою за 2020 рік, а також доказів здійснення дій щодо належного виконання умов спірного договору оренди у вказаній частині, але позивач відмовився приймати належне його виконання, відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком (Постанова ВСОП КЦС від 06.03.2019 року №183/2621/17).

Станом на час ухвалення рішення, відповідачу достеменно було відомо про зміну власника земельної ділянки, але ним не було вжито заходів щодо сплати орендної плати новому власнику за 2021 рік.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що відповідач ФОП " ОСОБА_2 " не виконав своїх зобов`язань перед орендодавцем, як Орендар земельної ділянки, за 2020 та 2021 роки, що виразилось в систематичній несплаті орендної плати, за договором оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем, що в розумінні ст. 526 ЦК України, та відповідно до ст.610, 611 ЦК України є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки без номера від 07.04.2015 року.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.4-5, 10, 12-14, 77-81, 95, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі без номера, від 07.04.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки площею 6,2576 га, кадастровий номер: :02:000:0402, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради, Новоукраїнського району, Кіровоградської області.

Стягнути із фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова