КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 381/1185/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/2067/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Немировська О.В., Ящук Т.І.

при секретарі: Гойденко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Фастівська міська рада Київської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Осаулової Н.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради Київської області про визнання недійсним та скасування рішення Фастівської міської ради Київської області від 12 грудня 2019 року, визнання додаткової угоди до договору оренди землі та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

у травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до міської ради Київської області, в якому просив визнати недійсним та скасувати рішення Фастівської міської ради Київської області від 12.12.2019 № 32/7-LXIX-VII про відмову у поновленні договору оренди землі від 12.12.2014; визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі у визначеній ним редакції; зобов`язати відповідача поновити порушенні права щодо усунення порушень закону шляхом здійснення своїх обов`язків, покладених на нього законом та виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства шляхом розгляду в установленому законом порядку питання, яке стосується предмета спору.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням чергової 54-ої сесії 6-ого скликання Фастівської міської ради Київської області № 21/55-LІV-VІ від 03.07.2014 йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 ).

07.12.2014 рішенням Фастівської міської ради Київської області затверджено проект для будівництва гаражу за вказаною адресою.

12.12.2014 між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 ), (кадастровий номер :09:009:0273) строком на 5 років (до 06.11.2019).

У відповідності до умов договору, після закінчення строку договору орендар має право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Він як орендар письмово повідомив відповідача (орендодавця) відповідно заявами від 04.10.2019 та від 10.10.2019 про бажання продовжити дію договору на тих самих умовах.

12.12.2019 Фастівською міською радою Київської області прийнято рішення, яким йому відмовлено у поновленні договору оренди землі. Вважає таку відмову незаконною.

Відповідач безпідставно вказав на те, що спірна земельна ділянка не використовується за цільовим призначення. Також має місце факт невідповідності відомостей, відображених в акті, який був складений без його участі. До акту від 05.12.2019 обстеження земельної ділянки не додано план-схему місця розташування земельної ділянки, де має бути вказано площу ділянки і площу на якій виявлено порушення; не вказано суміжних земельних користувачів.

Він був позбавлений можливості використовувати земельну ділянку у зв`язку з тривалим судовим спором відносно неї у справі № 381/4640/18. Факт відсутності гаража на спірній земельній ділянці не свідчить про невикористання цієї земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідач ухилявся від участі у переговорах, що свідчить про його небажання продовжити термін дії договору та порушення його переважного права на продовження договору оренди.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2021 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом першої інстанції не правильно застосовано положення статті 33 Закону України «Про оренду землі». Суд не звернув уваги, що рішення Фастівської міської ради Київської області віл 07.11.2014 є чинним на час розгляду справи, не скасовувалось, не припинялось та недійсним в судовому порядку не визнавались. Він виконав вимоги п. 8 договору оренди, якою закріплена необхідність орендаря повідомити про намір продовжити дію договору орендодавця, та завчасно подав заяву про продовження дії договору 04.10.2019. Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У такому разі закон вимагає обов`язкового укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк. Суд не звернув уваги, що відповідач на заяву щодо продовження строку дії договору протягом місяця після закінчення дії договору відповіді не надав. Після закінчення терміну дії договору він продовжив користуватись земельною ділянкою та протягом місяця після закінчення строку договору відповідач не повідомляв його про відмову в поновленні договору оренди. Судом при розгляді справи не застосовано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.07.2014 рішенням Фастівської міської ради Київської області № 21/55-LIV-VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 ) гр. ОСОБА_1 » позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаража орієнтовною площею 0,0010 га в АДРЕСА_1 ) за рахунок земель запасу міської ради (категорія земель - землі житлової та громадської забудови).

07.11.2014 рішенням Фастівської міської ради Київської області № 14/56-LVІІI-VI «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,0010 га. кадастровий номер :09:009:0273 для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 ); передано в оренду ОСОБА_1 вказану земельну ділянку із земель комунальної власності терміном на 5 років із застосуванням коефіцієнту підвищення для встановлення орендної плати «3» У рішенні зазначено також: «Здійснити державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку у відповідності до чинного законодавства. Зобов`язати ОСОБА_1 використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримуватись вимог земельного законодавства».

12.12.2014 між Фастівською міською радою Київської області в особі міського голови Нетяжука М.В. (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі № 15-16-103, відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі рішення Фастівської міської ради № 14/56-LVІІI-VI від 07.11.2014 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 ) (кадастровий номер :09:009:0273).

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі № 15-16-103 від 12.12.2014 орендар прийняв у строкове платне користування вказану земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража терміном на п`ять років до 06.11.2019. У акті вказано, що на момент передачі орендарю земельна ділянка знаходиться в належному стані та є придатною для використання за призначенням.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 30994466 від 15.12.2014 реєстраційною службою Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області 12.12.2014 зареєстровано за ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки.

04.10.2019 через відділ по роботі із зверненнями громадян Фастівської міської ради Київської області позивач подав заяву за вх. № Т35.3115.4, в якій просив вирішити питання щодо поновлення договору оренди землі № 15-16-103 від 12.12.2014 на новий строк, тобто продовжити дію договору (пролонгація договору) та укласти додаткову угоду, тобто продовжити дії договору. До цієї заяви позивач проект додаткової угоди не надав.

10.10.2019 за вх. П-6833 через Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Фастівської міської ради позивач подав заяву, в якій просив надати рішення про поновлення договору оренди землі, та долучив до заяви проект додаткової угоди до договору оренди землі.

23.10.2019 відбулось виїзне засідання постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування, на якому був присутній і ОСОБА_1 . Комісією здійснено обстеження земельної ділянки, яка перебувала в оренді позивача. Серед присутніх на виїзному засіданні були мешканці житлового будинку по АДРЕСА_2 , які висловили свої заперечення щодо розміщення гаража ОСОБА_1 на даній земельній ділянці та висловили прохання до Фастівської міської ради не поновлювати договір оренди землі на новий строк. Комісією також встановлено, що гараж на орендованій ОСОБА_1 земельній ділянці відсутній. Комісія рекомендувала винести дане питання на розгляд сесії міської ради.

На звернення позивача від 04.10.2019 та від 10.10.2019 щодо поновлення договору оренди землі відповідач направив відповідь, в якій послався на те, що звернення позивача розглянуто за його участю на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування, яке відбулося 23.10.2019 та враховуючи рекомендації комісії, питання щодо продовження договору оренди буде винесено на розгляд сесії Фастівської міської ради.

Згідно акта комісійного обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_1 ), що перебуває в користуванні на умовах оренди у ОСОБА_1 від 05.12.2019 комісією у складі начальника відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Фастівської міської ради Бромірського В.О., начальника відділу з питань раціонального використання земель Зінченко І.С., депутата Фастівської міської ради, голови постійної комісії Фастівської міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування Онищука С.М. на момент обстеження вказана земельна ділянка вільна від будь-яких споруд. За цільовим призначенням не використовується.

Відповідності до витягу з протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин, екології та містобудування від 05.12.2019 комісія не рекомендувала продовжувати договір оренди на новий строк з ОСОБА_3 , враховуючи звернення мешканців будинку ОСББ «Перемога-2» та ту обставину, що земельна ділянка за призначенням не використовується.

12.12.2019 рішенням Фастівської міської ради Київської області № 32/7-LХІХ-VІІ ОСОБА_1 відмовлено у поновленні договору оренди землі № 15-16-103 від 12.12.2014. Підставою для відмови відповідно до змісту рішення стали звернення ОСББ «Перемога-2» вх. № К035.3109.4 від 04.10.2019, вх. № К035.2274.4 від 10.10.2018 щодо припинення дії договору оренди, укладеного з ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку дії договору, а також та обставина, що заяву із проектом додаткової угоди до договору оренди землі ОСОБА_1 подано 10.10.2019 з порушенням п. 8 договору оренди землі та вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі». У рішенні також вказано, що земельна ділянка не використовувалася позивачем за цільовим признанням.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача від 10.10.2019 з проектом додаткової угоди про продовження договору оренди землі подана з порушенням строку, встановленого умовами договору та ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а заява від 04.10.2019 не містила проекту договору та у ній не відображено бажання позивача укласти договір на такий самий строк та на таких самих умовах. Крім того, суд послався на те, що відсутність побудованого позивачем гаража на земельній ділянці вказує на те,що ця земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України та ч. 9 ст. 93 ЗК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі..

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Однією із істотних умов договору оренди землі є строк дії договору оренди (ч. 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час укладення договору, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Згідно з ч. 1 - 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Даною нормою визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За обставинами справи встановлено, що між сторонами 12.12.2014 укладено договір оренди землі № 15-16-103 терміном на п`ять років до 06.11.2019.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. (ст. 252 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (ст. 253, ч. 1 ст. 254 ЦК України).

Суд не звернув уваги на те, що сторони визначили у договорі одночасно строк договору 5 років та термін 06.11.2019 як дату закінчення договору.

Відповідно до п. 8 договору оренди після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Виходячи із визначеного сторонами строку договору у 5 років, відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України такий строк спливає 12.12.2019.

ОСОБА_1 04.10.2019 повідомив відповідача письмово про намір продовжити орендні правовідносини, подавши відповідну заяву. До заяви не було долучено проекту додаткової угоди, проте заявник просив укласти з ним додаткову угоду як наслідок позитивно вирішеного питання про продовження договору оренди землі. Із тексту заяви вбачається, що ОСОБА_1 не ставилися питання про будь - яку зміну умов договору.

10.10.2019 ОСОБА_1 знову повідомив відповідача письмово про намір продовжити орендні правовідносини, подавши відповідну заяву, до якої вже додав проект додаткової угоди.

Відтак позивач виконав вимоги, які покладені на нього як орендаря відповідно до п. 8 договору та ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а тому висновки суду про те, що позивач подав відповідну заяву з проектом додаткової угоди про продовження договору оренди землі з порушенням встановленого законом строку є помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час розгляду справи, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Такі зміни до ст. 19 Закону України «Про оренду землі» внесені відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05.12.2019, який набрав чинності 16.01.2020.

Незважаючи на те, що на час винесення відповідачем рішення про відмову позивачеві у продовженні договору оренди землі, такі зміни ще не набули чинності, відповідач мав звернути увагу на те, що строк дії договору визначений умовами договору неоднозначно. Внесення змін до ст. 19 Закону України «Про оренду землі» лише узгодило дану норму із ст. 251-254 ЦК України щодо перебігу строків, визначених договором.

Оскільки договір оренди землі укладено 12.12.2014 строком на 5 років, п`ятирічний строк спливає 12.12.2019, а тому відповідач неправомірно відмовив у продовженні договору оренди землі з підстав невиконання позивачем обов`язку повідомлення про намір продовжити договір оренди за 30 днів до закінчення строку договору.

Слід звернути увагу й на те, що навіть якщо б відповідач вважав, що строк договору оренди землі закінчується 06.11.2019, то він мав протягом одного місяця після закінчення цього терміну (тобто до 06.12.2019) повідомити позивача про відмову у продовженні договору оренди на новий строк, а у разі невиконання таких вимог договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідач же прийняв рішення про відмову у продовженні договору оренди землі 12.12.2019.

Відтак таке рішення не можна визнати правомірним.

Колегія суддів також не може погодитися з твердженням суду першої інстанції про те, що відсутність збудованого гаража свідчить про не використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди.

ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою та його вимоги було задоволено. З постанови Київського апеляційного суду 07.08.2019 вбачається, що на земельній ділянці, яка передана в оренду позивачу ОСББ «Перемога-2» було розміщено металевий контейнер для зберігання інвентаря двірника, що перешкоджало використовувати земельну ділянку за призначенням.

Посилання суду на те, що на момент отримання земельної ділянки в оренду позивачу було відомо про те, що на цій земельній ділянці розміщено металевий контейнер, але до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою він звернувся лише через 4 роки після отримання права оренди не можна визнати обгрунтованими, оскільки орендодавець повинен був передати земельну ділянку у такому стані, що відповідає умовах договору, тобто, щоб позивач мав реальну можливість побудувати на ній гараж, без звернення до будь - яких інших осіб чи до суду з питання звільнення цієї земельної ділянки.

Відтак не забезпечивши можливості орендодавцю використовувати земельну ділянку за призначенням відразу після укладення договору оренди, орендар не вправі відмовляти у продовженні договору оренди з тих підстав, що позивач за період договору не збудував гараж на цій земельній ділянці.

До того ж сторони у договорі оренди не визначили умови щодо обов`язку орендаря побудувати гараж до певного строку.

Відсутність забудови на земельній ділянки не є використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням та порушенням договору оренди.

Відповідно до приписів ст. 24, 32 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Встановленому у статті 24 Закону України "Про оренду землі" праву орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди кореспондує обов`язок орендаря використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, а тому порушення умов договору оренди щодо цільового призначення може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки згідно з приписами ч. 1 ст. 32 Закону, що не має ніякого відношення до передбаченого ст. 33 Закону порядку поновлення договору оренди.

Водночас, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням означає здійснення на земельній ділянці з певним цільовим призначенням діяльності, яка виходить за межі цього цільового призначення - земельна ділянка використовується з метою, яка передбачає досягнення результату, що відповідає іншому, ніж те цільове призначення, до якого віднесена земельна ділянка.

Відповідач на порушенням позивачем договору оренди земельної ділянки не посилався.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині визнання неправомірним рішення Фастівської міської ради Київської області від 12.12.2019 № 32/7-LXIX-VII про відмову у поновленні договору оренди землі від 12.12.2014.

Вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у визначеній позивачем редакції не підлягають задоволенню, як заявлені передчасно. Наслідком визнання неправомірним рішення Фастівської міської ради Київської області від 12.12.2019 № 32/7-LXIX-VII є повторний розгляд даного питання відповідачем, та за наслідками такого розгляду сторони укладають додаткову угоду. Умови додаткової угоди до договору оренди визначаються сторонами договору, а не судом.

Вимоги ж позовної заяви: «Зобов`язати Фастівську міську раду Київської області поновити порушенні права позивача щодо усунення порушень закону шляхом здійснення своїх обов`язків, покладених на неї законом та виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства шляхом розгляду в установленому законом порядку питання, яке стосується предмета спору» є неконкретизованими, та не можуть бути задоволені у такому вигляді, як вони заявлені у позові.

Право позивача на продовження договору оренди землі поновлено шляхом скасування рішення про відмову у такому продовженні, та саме такий спосіб захисту є ефективним.

Судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги у сумі 1 261,20 грн відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки позивачем не сплачувався судовий збір при подачі позовної заяви судовий збір у сумі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

При визначенні розміру судового збору колегія судів виходить з того, що позовні вимоги задоволено лише щодо однієї немайнової вимоги.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Фастівської міської ради Київської області від 12.12.2019 № 32/7-LXIX-VII «Про відмову у поновленні договору оренди землі для будівництва індивідуальних гаражів в АДРЕСА_1 ), укладеного із ОСОБА_1 ».

В решті позову відмовити.

Стягнути з Фастівської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 1 261,20 грн судового збору.

Стягнути з Фастівської міської ради Київської області на користь держави 840,80 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14.02.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук