РІШЕННЯ

іменем України

29 червня 2022 рокуСправа №451/132/22
Провадження № 2/451/239/22

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/132/22 за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, співвідповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

3 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 - мати позивача. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача. Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , становить земельна ділянка площею 1,9468 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,7496 га, 0,6876 га та площею 0,5096 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Лопатинської селищної ради, і які належали спадкодавцю ОСОБА_3 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії IV № 058238 виданого 10.10.2001 року на підставі рішення ХІІ сесії демократичного скликання Нивицької сільської Ради народних депутатів від 13.08.2001 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 16362. Прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння майном спадкодавця за законом, проживавши із нею на час смерті, позивач мав намір оформити свої права на спадкове майно у нотаріальному порядку, однак не в змозі цього зробити, у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, оскільки такий видано після смерті, а відтак нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, та порекомендував звернутися з позовом до суду. Оскільки позивач, як спадкоємець, не має змоги оформити право власності відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 земельної ділянки загальною площею 1,9468 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,7496 га; 0,6876 га; та площею 0,5096 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і які розташовані на території Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить судові витрати віднести на сторону позивача (а.с.4-6).

27 червня 2022 року відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву про визнання права власності. В обґрунтування зустрічного позову вказує, що у провадженні Радехівського районного суду знаходиться цивільна справа № 451/132/22 за позовом ОСОБА_1 , до якої він залучений як співвідповідач, оскільки являється прямим спадкоємцем після смерті баби ОСОБА_3 на 1/2 частки земельної ділянки, що за життя згідно закону належала б батькові - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_2 , вважає, що спільний розгляд позовів є доцільним, тому заявляє зустрічну позовну заяву, оскільки їхні інтереси взаємопов`язані. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частину спадкового майна земельної ділянки загальною площею 1,9468 га, яка складається із трьох земельних ділянок, площею 0,7496 га, 0,6876 га , та площею 0,5096 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і які розташовані на території Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та при визнанні його позовних вимог просить понесені ним судові витрати по справі з відповідача не стягувати (а.с.68-71).

Позивач за первинним позовом в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом не заперечив. Просив розподіл судових витрат не здійснювати (а.с.19).

Відповідач за первинним позовом в підготовче судове засідання не з`явився. Однак подав суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги за зустрічним позовом до ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, позовні вимоги позивача за первинним позовом ОСОБА_1 визнає в повному обсязі на взаємній основі, та просить розглядати справу без його участі (а.с.71).

Представник відповідача Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.83-84).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності підлягають до задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 - мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , видане Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області 08.11.1999 року (а.с.11).

Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 , виданого 19 березня 1961року (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 1,9468 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,7496 га; 0,6876 га ; та площею 0,5096 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і які розташовані на території Нивицької сільської ради, і які належали спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ЛВ № 058238 виданого 10.10.2001 року Нивицькою сільською Радою народних депутатів, на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Нивицької сільської Ради народних депутатів від 13 серпня 2001 року, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 16362 (а.с.12).

Згідно довідки №65, виданої 27.01.2022 року Нивицьким старостинським округом Червоноградського району Львівської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала та була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав та був зареєстрований чоловік - ОСОБА_5 , 1932 р.н., в тому числі син - ОСОБА_1 , 1961 р.н. (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 - батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 , видане Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області 26.12.2016 року (а.с.14).

З Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67573352 від 01.12.2021 року, видно, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.13).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , в Радехівській державній нотаріальній конторі Львівської області відкрита спадкова справа №209/2021, та видано свідоцтво про право на спадщину №68571970 від 02.11.2021, зареєстроване в реєстрі за №672 (а.с.22-24).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що видно з копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (а.с.74).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації сторін їх законних прав та інтересів, є те, що вони позбавлені у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_3 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265, 315 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 земельної ділянки загальною площею 1,9468 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,7496 га; 0,6876 га; та площею 0,5096 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і які розташовані на території Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 1/2 частину спадкового майна - земельної ділянки загальною площею 1,9468 га, яка складається із трьох земельних ділянок, площею 0,7496 га, 0,6876 га , та площею 0,5096 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і які розташовані на території Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 29 червня 2022 року.