Постанова

Іменем України

15 лютого 2022 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/968/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва про відмову в забезпеченні позову

від 13 серпня 2021 року

в складі судді Макаренко І.О.

у справі №761/11668/21 Шевченківського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому просила солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 1 565 400,00 грн.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності відповідачам.

В обґрунтування заяви вказувала, що відповідачі є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважала, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на дане нерухоме майне в подальшому може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки відповідачі не мають іншого майна, співмірного за вартістю із сумою грошових коштів, наданих у позику.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, просили скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі.

Позивачка, повідомлена про день, час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 березня 2018 року між сторонами був укладений договір позики, за умовами якого останні отримали в борг грошові кошти в сумі 1 565 400,00 грн, які зобов`язалися повернути в строк до 12 березня 2021 року.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань за договором позики ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики. Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності відповідачам.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис №20449 від 10.12.2019 (а.с. 64).

Згідно актового запису про смерть №1305 від 29.10.2019, складеного Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 64).

З позовом та заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 звернулася в березні 2021 року, тобто після смерті відповідачів.

Відповідно до статті 46 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи

Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що чинним законодавством не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час подання позову до суду вже померла та правоздатність якої, відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України, припинилася.

При цьому, вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у даному випадку залежить від стадії судового провадження, на якій судом було встановлено факт пред`явлення позову до померлої особи. Зокрема, якщо на стадії відкриття провадження у справі у результаті виконання вимог ч. 1 ст. 187 ЦПК України суд встановить, що фізична особа - відповідач знятий з обліку у відповідному органі реєстрації місця перебування та місця проживання у зв`язку зі смертю, у відкритті провадження належить відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України у зв`язку з тим, що відповідна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У тому випадку, якщо факт смерті відповідача, що настала до подання позову, вже буде встановлено на стадії судового розгляду, суду необхідно закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 26.06.2019 у справі №234/7927/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського апеляційного суду від 08.10.2021 відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 20.10.2021 призначено апеляційну скаргу до розгляду.

Як вже зазначалось вище, 14 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшов лист з Київського Відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №322/5/21.12-09 від 08.12.2021, в якому повідомлено про те, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть №20449 від 10.12.2019), а ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть №1305 від 29.10.2019).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає що заява про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які померли до відкриття провадження у справі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі з підстав передбачених статтею 255 ЦК України.

Крім того, колегія суддів зауважує, що згідно відомостей, які містяться на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255, 268, 374, 377, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року - скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець