ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/113/21 Номер провадження 22-ц/814/2955/22Головуючий у 1-й інстанції Сітпло А.К. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді-доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 травня 2021 року, ухвалене суддею Сітало А.К., повний текст рішення складено - 20 травня 2021 року

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 9 448,39 грн. та понесені судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що 31 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та банком укладено договір про надання банківських послуг. Банком на підставі договору відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 2 500 грн., а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10 000 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 жовтня 2019 року. У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво, в порядку спадкування обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до її спадкоємців. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Представник позивача, посилаючись на положення ч. 3 ст. 1268, ст. 1270 ЦК України, вважає, що оскільки на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , разом з ним проживала відповідач, яка у шестимісячний строк після відкриття спадщини не заявила про відмову від неї, то вона повинна нести відповідальність за неналежне виконання зобов`язання спадкодавцем.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 травня 2021 року позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором б/н від 31.10.2006 року у розмірі 4 724,20 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту, що утворилась станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1051,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1282 ЦК України, згідно якої кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині, тому позов підлягає задоволенню у розмірі частки успадкованого відповідачем майна спадкодавця, що відповідає боргу, у сумі 4 724, 20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні рішення судом першої інстанції були проігноровані вимоги ст. 1281 ЦК України, чим порушено норми матеріального права та не враховані фактичні обставини справи. Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_1 постійно проживала разом з позичальником, прийняла спадщину 19.10.2019 року, а саме в момент смерті позичальника. З урахуванням вимог ч.2,3 ст. 1281 ЦК України, то датою, коли кредитор дізнався про прийняття спадщини є 05.03.2020 року, проте, позивач вказує, що такий строк повинен обчислюватися з 19.04.2020 року, тобто 6 місяців від дня смерті позичальника. Як вказує сам позивач, 26.10.2020 року до відповідача було направлено лист-претензію, згідно якого пред`явлено вимогу. Вважає, що позивачем був пропущений шестимісячний строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, при чому позивачем пропущений цей строк, як починаючи вираховувати з 05.03.2020 року, так і починаючи вираховувати з 19.04.2020 року, а тому на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України у такому випадку кредитор спадкодавця позбавляється права вимоги. Також вказує, що судом першої інстанції не враховані вимоги ст.ст. 263,264 ЦПК України, чим порушені норми процесуального права. Посилається на те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував постанови Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №495/1933/15-ц, Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2018 року у справі №14-53цс18, від 17.04.2018 року у справі №522/407/15-ц в частині строків пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємця, які є обмежувальними (преклюзивними), ці строки не призупиняються, не перериваються, не поновлюються.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.11.2021 року витребувана дана справа з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (а.с. 129).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.12.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалою цього ж суду від 15.12.2021 року дана справа призначена до розгляду на 24.03.2022 року (а.с.136,138).

22.02.2022 року до Харківського апеляційного суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, провести розгляд справи без участі представника позивача (а.с.139-141).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 01.08.2022 року дана справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (а.с. 149).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 року справа призначена до розгляду на 05.10.2022 року (а.с. 150).

У судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, представник позивача адвокат Левицька А.В. надала суду заяву провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання. Відповідач як особа, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, повинна цікавитися ходом її розгляду. Електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду про призначення справи до розгляду на 05.10.2022 року розміщений в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та оприлюднено 09.08.2022 року. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 31 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та банком укладено договір надання банківських послуг, без номеру (а.с. 37).

Банком на підставі договору відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку 2 500 грн., а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому (27.06.2018 р.) розмір кредитного ліміту збільшився до 10 000 грн. (а.с. 36).

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Проте, ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитом, яка на час його смерті відповідно до наданого банком розрахунку становить 9 448,39 грн. (а.с. 6-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22 жовтня 2019 року, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 52).

16.02.2020 року АТ КБ «ПриватБанк», як кредитором померлого боржника ОСОБА_2 , була направлена претензія до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори (а.с. 55).

З відповіді нотаріальної контори від 18.02.2020 року, яка отримана банком 05.03.2020 року, вбачається, що на час отримання претензії спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 56).

З відповіді Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 30.04.2021 року за № 1635/01-16, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 207/2020 на підставі претензії кредитора, яка надійшла до нотаріальної контори від АТ КБ «ПриватБанк» 18.02.2020 року за вхідним № 111/01-16. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину прийняли батьки спадкодавця: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , так як на час смерті спадкодавця були зареєстровані разом з ним за однією адресою. Спадкодавець у зареєстрованному шлюбі не перебував, дітей не мав. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. Згідно інформації зі Спадкового реєстру ОСОБА_2 заповітів не залишав. 23.10.2020 року Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою спадкоємцям за законом - батькам спадкодавця, були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що належало померлому ОСОБА_2 . Свідоцтва про право на спадщину на будь-яке інше майно спадкодавця не видавалися (а.с. 96).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 успадкувала половину частки спадкодавця у праві власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на дану частку зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2-736, виданого 23.10.2020 року Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою (а.с. 92а).

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Предметом даного спору є стягнення кредитором зі спадкоємця ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, яка існувала на час смерті спадкодавця (позичальника) перед кредитором.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як правильно встановлено судом першої інстанції і це не заперечується сторонами спору, що 31 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та банком укладено договір про надання банківських послуг. Банком на підставі договору відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 2 500 грн., а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.

Згідно розрахунку заборгованості, на час смерті ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 31.10.2006 року рахується заборгованість у розмірі 9 448,39 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту та нарахованими відсотками (а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2020 року на адресу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори кредитор АТ КБ «ПриватБанк» направив «Претензію кредитора у порядку ст. 1281 ЦК України» вих. №SAMD№9225 від 24.01.2020 року, в якій просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 9 448,39 грн. (а.с. 55).

Направлення цієї претензії підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та фіскальним чеком від 16.02.2020 року, в якому під №12 значиться адресат Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора із зазначенням боржника по кредитному договору ОСОБА_2 (а.с. 53).

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор померлого позичальника спадкодавця ОСОБА_2 , заявив про свої вимоги у порядку ст. 1281 ЦК України шляхом звернення до нотаріальної контори через три місяці після смерті позичальника, тобто в межах шестимісячного строку від дня смерті спадкодавця, в межах строку прийняття спадщини спадкоємцями та на час їх звернення до нотаріуса з питання про прийняття спадщини після померлого, то вимоги кредитора вже були заявлені, оскільки саме за заявою кредитора АТ КБ «ПриватБанк», яка надійшла 18.02.2020 року за вх.№111/01-16, в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №207/2020 після смерті ОСОБА_2 .

З відповіді Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 30.04.2021 року за № 1635/01-16, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 207/2020 на підставі претензії кредитора, яка надійшла до нотаріальної контори від АТ КБ «ПриватБанк» 18.02.2020 року за вхідним № 111/01-16 та згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину прийняли батьки спадкодавця: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які на час смерті спадкодавця були зареєстровані разом з ним за однією адресою. 23.10.2020 року Четвертою Харківською міською державно нотаріальною конторою батькам спадкодавця видані свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що належало померлому ОСОБА_2 (а.с. 96).

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за №283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Таким чином, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції були проігноровані вимоги ст. 1281 ЦК України, чим порушено норми матеріального права та не враховані фактичні обставини справи, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають матеріалам справи, рішення суду є законним та обгрунтованим, ухвалене на підставі повного та всебічного з`ясування судом обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги про те, що датою, коли кредитор дізнався про прийняття спадщини, є 05.03.2020 року, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки кредитор АТ КБ «ПриватБанк» 16.02.2020 року направив нотаріусу претензію про кредиторську вимогу до спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_2 і саме за цим зверненням банку 18.02.2020 року була відкрита спадкова справа. Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2020 року до банку надійшов лист-відповідь від Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, в якому остання повідомила про те, що 18.02.2020 року надійшла претензія банку про невиконання договірних зобов`язань спадкодавцем ОСОБА_2 та на її підставі заведена спадкова справа №207/2020 (а.с. 56).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем був пропущений шестимісячний строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, при чому позивачем пропущений цей строк, як починаючи вираховувати з 05.03.2020 року, так і починаючи вираховувати з 19.04.2020 року, а тому на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України у такому випадку кредитор спадкодавця позбавляється права вимоги, то ці доводи не заслуговують на увагу, т.я. кредитор звернувся до нотаріуса з вимогою через три місяці після смерті позичальника, тобто він не пропустив строк, встановлений ст. 1281 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховані вимоги ст.ст. 263,264 ЦПК України, чим порушені норми процесуального права, то це не відповідає дійсності.

Доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував постанови Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №495/1933/15-ц, Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2018 року у справі №14-53цс18, від 17.04.2018 року у справі №522/407/15-ц в частині строків пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємця, які є обмежувальними (преклюзивними), ці строки не призупиняються, не перериваються, не поновлюються, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки вказані постанови Верховного Суду судом першої інстанції враховані.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов