Справа № 308/1934/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря Зубашкова М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Колотуха Іван Олексійович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 червня 2022 року, ухвалене суддею Бедьо В. І., по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2022 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Головного управління ДПС у Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що йому в черговий раз неправомірно нараховано борг зі сплати єдиного внеску.

Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року у справі № 260/616/19, яке набуло законної сили, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.11. 2018 року № Ф-3228-50.

Бажаючи перевірити чи не має позивач заборгованості станом на теперішній час, позивач подав запит до податкового органу. Листом від 06.04.2021 року відповідач повідомив, що позивачу знову нараховано борг зі сплати єдиного внеску в сумі 16 344, 43 грн. за 2019 та 2020 роки.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року у справі № 260/1380/21 визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 16 344, 43 грн., в тому числі: за 2019 7849, 13 грн., за 2020 рік 8495,30 грн.

Позивач переконаний, що такими непрофесійними діями, направленими на безпідставне заволодіння його коштами, підриваючи авторитет органу державної влади, цинічно не виконуючи рішення суду, відповідач завдав позивачу моральної шкоди. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 10 000 грн. Позивач є авторитетним вченим, доктором історичних наук, працює в УжНУ, натомість повинен відволікатися від наукового та викладацького процесу, займатися справами з податковою, звертатися до адвоката та відстоювати справедливість у судах, тим самим доводити, що він є добросовісним платником податків та ніякої заборгованості немає. Крім того, через непрофесійні дії податкової, яка навіть не вважала за необхідне уточнити адресу проживання позивача з 1998 року, позивач не зміг вчасно відреагувати на початкове повідомлення, що призвело до стягнення коштів на рахунок ДВС через бухгалтерію УжНУ. Такий стан життя позивач характеризує як вкрай негативний та такий, що завдає йому надмірних душевних хвилювань та моральних страждань.

У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. (а.с.1-5).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено у зв`язку з недоведеністю моральної шкоди, яка б мала мінімальні фізичні або психологічні наслідки (а.с.39-44).

На це рішення позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Колотуха І. О., подав апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що протиправність дій відповідача двічі доведена судовими рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду. Моральна шкода полягає у душевних хвилюваннях та моральних стражданнях, які позивач пережив через протиправні дії відповідача. З огляду на це, позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити в повному обсязі (а.с.47-50).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник позивача адвокат Колотуха І. О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Решта учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені частиною першою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ч.1 ст.1174 ЦК України шкода , завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблений висновок, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

З матеріалів справи слідує, що позивачу ОСОБА_1 було нараховано борг зі сплати єдиного внеску в сумі 15 819, 54 грн.

Вважаючи таке нарахування незаконним позивач звернувся із позовом до адміністративного суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року у справі № 260/616/19, яке набуло законної сили, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.11. 2018 року № Ф-3228-50.

Скасовуючи вимогу про сплату боргу адміністративний суд виходив з того, що відповідач, на якого було покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, доказів, які підтверджують державну реєстрацію позивача як фізичної особи-підприємця, під час розгляду справи не надав.

Бажаючи перевірити чи не має позивач заборгованість станом на теперішній час, подав запит до податкового органу. Листом від 06.04.2021 року відповідач повідомив, що у позивача борг зі сплати єдиного внеску в сумі 16 344, 43 грн. за 2019 та 2020 роки.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 260/1380/21 визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 16 344, 43 грн., в тому числі: за 2019 7849, 13 грн., за 2020 рік 8495,30 грн.

Визнаючи дії відповідача протиправними адміністративний суд виходив з відсутності доказів на підтвердження здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Отже, з вказаного слідує, що адміністративний суд двічі визнав протиправними рішення відповідача про нарахування боргу зі сплати єдиного внеску.

З цього приводу колегія суддів констатує, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити не тільки невідповідність рішення органу державної влади вимогам закону, а й факт заподіяння цим рішенням шкоди фізичній особі (позивачу).

В даному випадку у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що рішенням податкового органу позивачу була завдана моральна шкода. Позивач не зміг належним чином обгрунтувати, які саме душевні страждання він зазнав, їх об`єм, у зв`язку з протиправним нарахуванням боргу.

Доказами, які дозволяють встановити наявність шкоди, її характер та обсяг, є довідки з медичних установ, виписки з історії хвороб, чеки за оплату медичної допомоги, за придбання ліків, свідчення друзів, колег, виписки з лікарні, рахунки від приватних психологів чи проходження спеціальних реабілітаційних тренінгів.

В даному випадку таких доказів в матеріалах справи не має.

Крім того, згідно даних з Єдиного державного реєстру позивач перебував на обліку у податкові службі як фізична-особа підприємець. Судові рішення, які набрали законної сили, відповідачем виконані в повному обсязі та за обумовлені періоди зменшено нарахування сум з єдиного внеску. Дії відповідача жодним чином не спонукали та не змушували позивача до виконання тих чи інших податкових обов`язків. Позовні вимоги задоволені, нарахування зменшені, а відтак негативні наслідки усунуті.

У своєму листі відповідач зазначив, що для повернення надміру або помилково сплачених коштів, позивачу слід подати заяву до податкового органу, на рахунок якого такі кошти були сплачені. Умовою повернення коштів є відсутність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску за інші періоди. Даних, що позивач звертався із такою заявою, а йому було неправомірно відмовлено у поверненні помилково сплачених коштів, в матеріалах справи немає.

За цих обставин суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, визначив характер правовідносин та прийшов до висновку про необхідність відмови у позові за його необґрунтованістю та недоведеністю.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Колотуха Іван Олексійович, залишити без задоволення

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді