судді Чернівецького апеляційного суду Одинака Олександра Олександровича
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної ради, голови Чернівецької обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
27 грудня 2022 року м. Чернівці
справа № 727/6703/22
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 жовтня 2022 року провадження у справі в частині позовних вимог до голови Чернівецької обласної ради закрито.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівецької обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» (далі КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр») про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано незаконним, протиправним та скасовано розпорядження голови Чернівецької обласної ради О. Бойка від 5 серпня 2022 року № 64-П «Про звільнення з посади генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» Дмитра Манчуленка».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» з 8 серпня 2022 року.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 8 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Чернівецької обласної ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 555 гривень.

На вказані рішення Чернівецька обласна рада подала апеляційну скаргу.

Згідно з постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2022 року апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважаю, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що 1 серпня 2019 року між Чернівецьким міським головою та ОСОБА_1 був укладений строковий трудовий контракт. Згідно з умовами вказаного контракту позивач був прийнятий на посаду генерального директора КНП «Міський клінічний пологовий будинок №1» Чернівецької міської ради. Відповідно до пункту 6.1 контракту строк його дії визначений з 1 серпня 2019 року по 1 липня 2022 року.

1 квітня 2020 року на підставі рішення ХХХVI сесії VII скликання від 4 лютого 2020 року №17-36/20 КНП «Мiський клінічний пологовий будинок №1» Чернівецька обласна рада прийняла у власність. Змінено орган управління з Чернівецької міської ради на Чернівецьку обласну раду, перейменовано КНП «Мiський клінічний пологовий будинок №1» на КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр».

2 квітня 2020 року перший заступник голови Чернівецької міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підписали строковий трудовий контракт. Згідно з умовами вказаного контракту позивач був прийнятий на посаду генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр». Відповідно до пункту 28 контракту строк його дії визначений з 2 квітня 2020 року по 1 квітня 2025 року.

Розпорядженням голови Чернівецької обласної ради від 5 серпня 2022 року № 64-П звільнено ОСОБА_1 з посади генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» у зв`язку із закінченням строку дії контракту укладеного з ОСОБА_1 1 серпня 2019 року № 2208.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що позов є обґрунтованим та доведеним. Зокрема, суд послався на те, що на час прийняття оскарженого розпорядження про звільнення ОСОБА_1 діяв контракт від 2 квітня 2020 року, який і регулював трудові відносини між Чернівецькою обласною радою та ОСОБА_1 до 1 квітня 2025 року.

Строковий трудовий договір, укладений 2 квітня 2020 року між Чернівецькою обласною радою та ОСОБА_1 , не скасований судом та не визнаний в судовому порядку недійсним, а отже трудовий контракт від 2 квітня 2020 року укладений із позивачем ОСОБА_1 , як працівником, та Чернівецькою обласною радою, як роботодавцем, є єдиним строковим трудовим договором який регулює дані правовідносини сторін.

Суд прийшов до висновку про те, що звільнення позивача розпорядженням від 5 серпня 2022 року № 64-П з посади генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» здійснено безпідставно, підстав для його дострокового розірвання в оскаржуваному розпорядженні не наведено.

Вважаю, що вказані висновки суду першої інстанції є помилковими.

Так, відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Згідно з пунктом 7.2 статуту КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр», затвердженого розпорядженням голови Чернівецької обласної ради від 30 березня 2020 року №210, поточне керівництво (оперативне управління) підприємством здійснює керівник підприємства генеральний директор, який призначається на посаду і звільняється з неї за рішенням Чернівецької обласної ради за контрактом, та який відповідає кваліфікаційним вимогам, встановлений Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до пункту 20 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року, № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру».

В ході розгляду справи встановлено, що в 2020 році ОСОБА_1 не звертався до Чернівецької обласної ради про укладення з ним нового трудового контракту. Вказане питання не виносилось на розгляд сесії Чернівецької обласної ради. Сесія Чернівецької обласної ради не приймала рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр».

Чернівецька обласна рада не уповноважувала першого заступника голови Чернівецької обласної ради Маковецьку І. С. укладати з ОСОБА_1 строковий трудовий контракт.

Отже в ході розгляду справи встановлено, що Чернівецька обласна рада, як власник КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» та сторона строкового трудового контракту, не висловлювала свою волю на укладення трудового контракту з позивачем від 2 квітня 2020 року.

За таких обставин строковий трудовий контракт підписаний першим заступником голови Чернівецької міської ради Маковецькою І. С. та ОСОБА_1 2 квітня 2020 року не можна вважати укладеним.

Суд першої інстанції також помилково зазначив, що вищевказаний трудовий контракт є діючим, оскільки він не розривався на підставі рішення суду та визнався судом недійсним. При цьому суд першої інстанції не врахував, що нормами КЗпП України не передбачено такі способи захисту законних прав працівників, як розірвання трудового договору на підставі рішення суду або визнання трудового договору недійсним.

Ухвалюючи рішення в даній справі Чернівецький апеляційний суд не дав належну оцінку вищевказаним обставинам справи, в результаті чого ухвалив необґрунтоване рішення про залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О. О. Одинак