Справа № 404/7214/21
Номер провадження 2/404/1934/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді - Павелко І.Л.

за участі секретаря - Проскурні О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

27.09.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його місцем проживання.

02.12.2021 року ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнення з ОСОБА_1 понесені судові витрати.

В позовній заяві послалась на те, що вона мє всі підстави для того, щоб її донька проживала з нею разом; при цьому, ніколи не чинила перешкод у спілкуванні доньки з батьком.

Ухвалою судді від 05 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини, визначено розгляд справи за правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 рокуповернуто позовну заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа як не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення участі у вихованні дитини.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 рокуклопотання ОСОБА_2 про об`єднання цивільної справи № 404/9139/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини та справи № 404/7214/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини задоволено.

Ухвалою суду від 13.12.2022 рокупозову заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду.

Позивач до суду не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Вдповідач до суду не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Представник служби в справах дітей Кіровоградської міської ради до суду не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розляд справи провести у його відсутність, підтримав Висновок органу опіки та піклування.

Судом встановлено, що 24.10.2008 року між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 654.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача з відповідачем народилася донька - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Кропивницьким Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 05.04.2016 року, серії НОМЕР_1 (ас.7).

В 2015 року позивачка через систематичні знущання була вимушена залишити своє місце проживання, забрати дитину та винаймати житло.

З часом, між нею та відповідачем було досягнуто усної домовленості щодо місця проживання доньки - ОСОБА_3 . Діючи виключно в інтересах доньки, позивач погодилася передати доньку батькові за умови безперешкодного спілкування з ОСОБА_3 .

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15.05.2020 року (справа № 405/1581/20 провадження № 2/405/271/20) шлюб між сторонами було розірвано.

05.10.2020 року позивачем на підставі договору купівлі-продажу було придбано квартиру у якій на сьогоднішній день проживає позивач з донькою та сином від другого шлюбу - ОСОБА_5 , та чоловіком(а.с. 67-69).

Після розірвання шлюбу відповідач запевняв її, що в разі, якщо ОСОБА_3 виявить бажання проживати разом з позивачем, відповідач не буде чинити жодних перепон та підтримає вибір доньки, але, у листопаді 2021 року їй стало відомо, що відповідач звернувся до Кіровського районного суду м.Кіровограда з позовом про визначення місця проживання ОСОБА_3 з батьком (справа № 404/7214/21).

Крім того, позивачка звертає увагу суду на те, що в свою чергу дитина не виявляє бажання повернутися за місцем проживання батька, зазначивши, що під час перебування у батька, останній з нею часу не проводіть, майже нікуди не ходе, проводить свій вільний час не ОСОБА_3 , а за комп`ютером. Натомість «вихованням» ОСОБА_3 займається її баба, яка систематично її принижує та ображає.

Як доказ, надала висновок психолога № 27/0821 від 26.08.2021 року, згідно якого ОСОБА_3 вимушена вислуховувати образи на адресу матері від відповідача та його матері. При цьому донька бажає підтримувати зв`язок з батьком, але без присутності бабусі(а.с.77).

Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.2 ст. 159 СК України, Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, Суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засовами.

Відповідно до ч.2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.Умовами ч.1 ст.ст. 14,15 СК України передбачено, що здійснення сімейних прав та обов`язків є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Статтею 151 СК України визначено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1ст.160 СКУкраїнимісце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Відповідно до ч.3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Судом встановлено, що батько та мати дитини проживають окремо, кожен з батьків позитивно характеризується, матеріально забезпечений і у кожного з батьків за місцем проживання створені всі необхідні умови для належного виховання дитини, кожен з батьків приділяє увагу сину.

Згідно письмового висновку від 01.11.2022 року за № 4814/49-13-24 органу опіки Виконавчого комітету Кропивницької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем ОСОБА_1 позовних вимог та підтрим ання ним позовних вимог ОСОБА_2 , суд погоджується з висновком органом опіки Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 01.11.2022 року за № 4814/49-13-24 та задовольняє позов.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат по справі, суд вважає за необхідне стягнути зі сторони відповідача на користь сторони позивача 908,00 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст.160, 161 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», керуючись ст. ст. 81-84, 260, 265 ЦПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

третя особа: Управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького, місце знаходження: вул. В.Перспективна,41, м. Кропивницький, 25006.

Текст рішення складено 13.12.2022року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда