Провадження № 2/761/3485/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.В.

та представника позивача: Федіної Н.В.

представника відповідачів: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У серпні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Протокольною ухвалою суду від 01.02.2022 р. залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позовні вимоги згідно уточненої позовної заяви обґрунтовані тим, що відповідачі є співвласниками в рівних частках квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору, оскільки повідомлення та договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило. Внаслідок неналежного виконання протягом тривалого часу зобов`язань за Договором у відповідачів в період з 01.07.2014 року по 31.05.2021 року виникла заборгованість у розмірі 31020,09 грн. Крім цього, внаслідок прострочення оплати житлово-комунальних послуг позивачем нараховано 3 % річних - 2995,44 грн, інфляційні втрати - 11258,86 грн. В зв`язку з цим, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів кошти заборгованості з водопостачання та водовідведення в сумі - 31115,85 грн., інфляційні витрати в сумі - 11258,86 коп, 3% річних в сумі - 2995,44 коп. та кошти судового збору в сумі - 2270 грн. 00 коп., та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав в розмірі 35,00 грн.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Представник відповідача 1 подав відзив на позов, а яким заперечує щодо задоволення позову, зазначив, що заборгованість за період з 01.07.2014 р. по серпень 2018 р. не підлягає стягненню через пропуск строку позовної давності. Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить в рівних долях відповідачам. Звертає увагу, що позивачем не надано доказів, що підтверджують обсяги споживання, не наведено розмір тарифу, розрахунок заборгованості є неналежним доказом. Подав заяву про застосування позовної давності.

В судовому засідання представник позивача позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі. Просив застосувати позовну давність до вимог позивача та неможливість нарахування 3 % річних та інфляційних втрат під час дії карнтину.

Суд, вислухавши пояснення присутніх представників, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках.

26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року №1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами.

Відповідно до ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Зобов"язання у споживача можуть виникати і за відсутності оформлених договірних відносин на підставі факту користування послугами та за тарифами, що визначені у встановленому законом порядку. Про таке, зокрема, вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц.

Тобто, ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є споживачами та отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі на підставі договору про приєднання, оскільки повідомлення про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило.

Судом було встановлено, що позивач належним чином виконує свої договірні зобов`язання шляхом надання відповідачам централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення.

Відповідачі у свою чергу порушили умови договору, внаслідок неналежного виконання зобов`язань, а тому за квартирою за адресою: АДРЕСА_1 обліковується заборгованість за період з 01.07.2014 р. по 31.05.2021 р. з водопостачання та водовідведення в сумі - 31020,09 грн., внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 95,76 грн.

Зазначене підтверджується довідкою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» та розрахунком заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , розрахунок заборгованості.

На момент розгляду справи відповідачі не сплатили зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований, власного розрахунку надано не було. Умови договору також не оспорюються.

Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 ч.1 п. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги ).

Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Згідно із п.5) ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, законодавством покладено обов`язок саме на наймачів (власників) сплачувати житлово-комунальні послуги.

Обгрунтованих доказів тому, що житлово-комунальні послуги відповідачами отримано не було, претензій чи скарг з приводу повноти, обсягу та якості наданих послуг матеріли справи не містять.

Згідно п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630 (які були чинними у спірний період) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Пунктом 11 Правил №630 визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Аналіз наведень положень закону свідчить, що наявність загальнобудинкового лічильника унеможливлює здійснення нарахувань за нормами водопостачання.

В пункті 20 Правил №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відтак, нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , проводилося відповідно до п. 20 Правил №630, тобто згідно затверджених нормативів (норм) споживання. Відтак, розрахунок заборгованості є належним доказом на підтвердження позовних вимог, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування.

Представник відповідачів подав заяву про застосування позовної давності до вимог позивача.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позивач нараховує заборгованість за період з 01.07.2014 р. р. по 31.05.2021 р., а позов про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості подало 05.08.2021 року, а про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - 18.02.2022 р.

В межах позовної давності позивач Приватне акціонерне товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» має право на стягнення заборгованості з водопостачання та водовідведення щодо ОСОБА_2 з серпня 2018 року по 31.05.2021 р. в розмірі - 4610 грн. 85 коп., а щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з лютого 2019 року по 31.05.2021 р. по 3533 грн. 30 коп. з кожного.

Крім цього, доводи позивача про те, що строк позовної давності пропущено з підстав дії карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co V-2 (COVID-19), не заслуговують на увагу суду з огляду на те, що позовну заяву Приватне акціонерне товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» подано до суду лише 05.08.2021 а згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року. При цьому, введення на території України карантину не заважало як позивачу до 12.03.2020 р. звернутись до суду з позовом.

Щодо нарахування та стягнення 3 % річних та інфляційний втрат варто зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пп.4 п. 3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється : нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Згідно з Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVIDH9, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 87/2020 від 13.03.2020, а також постановами Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» № 211 від 11.03.2020 та «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19 на всій території України установлено карантин, який діє до цього часу.

З огляду на вищевикладене, нарахування в період дії карантину, тобто з квітня 2020 року по 31.05.2021 р. суперечить вимогам закону.

Судом за допомогою програми системи «Ліга-Закон» в розділі «корисні інструменти» було перераховано 3% річних та інфляційні втрати щодо кожного з відповідачів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» з ОСОБА_2 заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з серпня 2018 року по 31.05.2021 року в розмірі - 4610 грн. 85 коп., інфляційні витрати в сумі - 476 грн. 32 коп., 3% річних в сумі - 230 грн. 71 коп., з ОСОБА_3 заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з лютого 2019 року по 31.05.2021 року в розмірі - 3533 грн. 30 коп., інфляційні витрати в сумі - 139 грн. 55 коп., 3% річних в сумі - 123 грн. 47 коп., з ОСОБА_4 заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з лютого 2019 року по 31.05.2021 року в розмірі - 3 533 грн. 30 коп., інфляційні витрати в сумі - 139 грн. 55 коп., 3% річних в сумі - 123 грн. 47 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягенню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: з ОСОБА_2 витрати за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в сумі - 12 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 266 грн. 35 коп., з ОСОБА_3 витрати за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в сумі - 12 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 190 грн. 20 коп., з ОСОБА_4 витрати за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в сумі - 12 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 190 грн. 20 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 319, 322, 525, 526 ЦК України, 151, 162, 179 ЖК УРСР, ст.ст. 3-5,12-13, 19, 76-92, 95, 141, 187, 211, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 352, 354-355, п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, суд, -

в и р і ш и в :

позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» з ОСОБА_2 заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з серпня 2018 року по 31.05.2021 року в розмірі - 4610 грн. 85 коп., інфляційній витрати в сумі - 476 грн. 32 коп., 3% річних в сумі - 230 грн. 71 коп., витрати за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в сумі - 12 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 266 грн. 35 коп., а всього в розмірі - 5596 гривень 23 коп.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» з ОСОБА_3 заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з лютого 2019 року по 31.05.2021 року в розмірі - 3533 грн. 30 коп., інфляційній витрати в сумі - 139 грн. 55 коп., 3% річних в сумі - 123 грн. 47 коп., витрати за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в сумі - 12 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 190 грн. 20 коп., а всього в розмірі - 3998 грн. 39 коп.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» з ОСОБА_4 заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з лютого 2019 року по 31.05.2021 року в розмірі - 3 533 грн. 30 коп., інфляційній витрати в сумі - 139 грн. 55 коп., 3% річних в сумі - 123 грн. 47 коп., витрати за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в сумі - 12 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 190 грн. 20 коп., а всього в розмірі - 3998 грн. 39 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення коштів боргу, інфляційних втрат та 3% річних, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», , адреса знаходження м.Київ, вул.Лейпцизька, 1-а

Відповідачі: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 04.07.2022 р.

Суддя: Осаулов Андрій Анатолійович