Справа № 212/9095/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н. М., секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг, в порядку загального позовного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, з яким проживає дитина та стягнення аліментів з матері,-
08.10.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пістрюга В.В. звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, з яким проживає дитина та стягнення аліментів з матері, в обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2002 по 15.05.2014 р.р.. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2012 з позивача на утримання дітей стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку. Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 16.12.2020 зменшено розмірі стягнутих аліментів з 1/3 частини до ј частини. В лютому 2021 року донька ОСОБА_5 повністю перебувала на утриманні відповідача, оскільки проживала окремо від відповідача, а в липні 2021 року на постійно переїхала жити до позивача та його нової родини. Таким чином донька ОСОБА_5 , знаходиться повністю на його утриманні, він забезпечує всі необхідним, сплачує позашкільні заклади, репетиторів, спортивні секції та інше. Тому з лютого 2021 року припинив існувати обов`язок позивача зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , тому просить припинити стягнення аліментів, які були стягнуті постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2020. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи потреби дитини, те що відповідачка є працездатною особою, зобов`язана нести витрати по утриманню неповнолітньої дитини, яка мешкає з позивачем, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки її доходу, до повноліття дитини.
Ухвалою від 25.10.2021 позовна заява залишена без руху.
Ухвалою суду від 08.11.2021 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою від 07.12.2021 розгляд справи відкладено за клопотання відповідача.
24.01.2022 відповідач ОСОБА_2 подана пояснення на позовну заяву, , вважає, що позивачем не надано достатньо документів, що підвереджували факт спільного проживання їх спільної дитини доньки ОСОБА_3 , тому просить відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою суду від 24.01.2022 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Ухвалою від 24.02.2022 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою учасників процесу.
Ухвалою від 24.05.2022 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача.
Представник позивача адвокат Пістрюга В.В. до судового засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу просив розглядати за його та позивача відсутності. У разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Звернулась з клопотанням про відкладення розгляду справи в зв`язку з веденням на території України воєнного стану до закінчення воєнного стану.
Виходячи з норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, щодо строку розгляду справи, суд не знаходить підстав для відкладення судового засідання.
При цьому, суд наголошує, оскільки, відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02 березня 2022 року, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні на день розгляду справи. На день розгляду справи на території Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка в Дніпропетровській області є стабільною.
Оскільки відповідач обізнана про час та місце розгляду справи, висловила свою позицію стосовно заявлених позовних вимог та скористався своїм правом на подачу пояснень, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2002 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2014 (а.с.16)
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серїї І-КИ (а.с.13,14)
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 24.01.2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2011 до досягнення дітьми повноліття.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2020 зменшено розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_1 у цивільній справі №2-4569/11 на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей: доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини від усіх видів заробітку до ј частини від усіх видів заробітку ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.20-25)

Обґрунтовуючи позов про припинення права відповідача на отримання аліментів, позивач посилався на те, що їх старша дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з лютого 2021 року проживає окремо від відповідача ОСОБА_2 . Спочатку мешкала в квартирі: АДРЕСА_1 , а з липня 2021 року проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 і повністю перебуває на його утриманні.

Факт окремого проживання дитини ОСОБА_6 від матері ОСОБА_2 з лютого 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено, актом про проживання особи за місцем реєстрації від 12.07.2021 року, акт складено у присутності свідків (мешканців будинку 45: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та затверджений головою правлінням ЖБК «Рассвет-10» (а.с.28). Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 15.07.2021 (а.с.29)

Положеннями частини першої та другої статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною четвертою та п`ятою статті 95 ЦПК України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Згідно зі статтями 76 , 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

При цьому згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання відповідача, що вказані документи є не належним доказом по справі, є не обґрунтованим. Крім того відповідачем не надано жодного доказу, що старша донька ОСОБА_11 , проживає з нею, та знаходиться на її утриманні. Надані суду квитанції про переказ нею коштів на користь ОСОБА_3 , підтверджує факт окремого проживання доньки.

Враховуючи викладене, під час судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на даний час

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є встановлення правовідношення та припинення правовідношення, а також його анулювання.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно зі ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2020.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 08.10.2021 року.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів з матері є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідач ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення з неї аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

На підставіст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180,181, 182-184, 192, 267-271 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4,12, 13, 23, 76-83, 141, 223,247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, з яким проживає дитина та стягнення аліментів з матері, задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , які стягуються на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2012 року у цивільній справі №2-4569/11 та зменшені постаново. Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2020, починаючи з 08 жовтня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття дитиною на користь батька ОСОБА_1 , починаючи з 08 жовтня 2021 року

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено і підписано без його проголошення 05.07.2022 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак