ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6442/21 Номер провадження 22-ц/814/442/22Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.,

суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.,

з секретарем судового засідання: Таценко Т.Р.,

з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - Павлюка І.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), зацікавлена особа: ОСОБА_2 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із вказаною скаргою до місцевого суду.

Прохав поновити йому строк на оскарження постанов начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 14 березня 2018 року:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

-про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Поновити строк на оскарження постанови начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 07 квітня 2018 року про арешт майна боржника.

Поновити строк на оскарження постанови начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 29 липня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та постанов Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) про арешт грошових коштів боржника від 2019 року.

Також прохав суд першої інстанції скасувати вищевказані постанови.

В обґрунтування скарги зазначав, що працює директором КСП «Джерело» в с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, а проживає у м. Полтаві. Для виконання покладених на нього обов`язків він повинен керувати транспортним засобом, що є обов`язковим при виконанні його обов`язків, як директора.

Крім цього, вказував, що для роботи йому необхідний ЕЦП, який він має можливість отримати в Приват 24, однак постановами державного виконавця накладений арешт на майно і на грошові кошти, тому він позбавлений можливості отримати ЕЦП через Приват 24.

Вищезазначене перешкоджає йому виконувати трудові обов`язки належним чином, позбавляє його права на працю та отримання заробітної плати та фактично позбавляє його єдиного й основного джерела існування, що порушує його конституційне право на працю і тільки скасування постанов дасть йому можливість працювати та отримувати заробітну плату, з якої він сплачуватиме аліменти та заборгованість по них.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено строк на оскарження постанов начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 14 березня 2018 року, від 07 квітня 2018 року та від 29 липня 2019 року, відносно нього.

Скасовано постанову начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 14 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, відносно боржника ОСОБА_1 .

Скасовано постанову начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 07 квітня 2018 року про арешт майна, відносно боржника ОСОБА_1 .

Скасовано постанову начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 29 липня 2019 - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, відносно божника ОСОБА_1 .

Скасовано постанову Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про арешт грошових коштів боржника від 2019 року, відносно божника ОСОБА_1 .

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 , посилаючись на те, що ухвала прийнята без повного з`ясування обставин справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обов`язок зі сплати аліментів у боржника виник 01 листопада 2011 року за рішенням Машівського районного суду Полтавської області. За весь період заборгованість зі сплати аліментів накопичилась у сумі більше, ніж 169 тисяч гривень.

Вказувала, що будь-яке мотивування ухвали в частині поновлення строків ОСОБА_1 на оскарження постанов відсутнє.

Зазначала, що скасовуючи постанову начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 14 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом суд послався на п. 1 ч.10 ст.77 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим скаржником фактично не доведено наявність підстав для скасування постанови про обмеження у праві керування транспортним засобом, водночас суд визнав їх встановленими, що є підставою для скасування цього рішення.

Також вважає, що посилання скаржника на неможливість оформлення електронного цифрового підпису через Приват24 у зв`язку із накладенням арешту на банківські рахунки і як наслідок неможливість виконання покладених на нього посадових обов`язків є безпідставними, оскільки оформлення ЕЦП можливе не лише в Приват24.

Ураховуючи викладене, прохала ухвалу Октябрського районного суду м. Пролтави від 17 листопада 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Крім цього прохала стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3300,00 грн, які вона понесла та очікує понести.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року цивільну справу за апеляційною ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), зацікавлена особа: ОСОБА_2 - знято з апеляційного розгляду та повернуто до Октябрського районного суду м. Полтави для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення протягом десяти днів з дня надходження справи до суду.

Ухвала мотивована тим, що при постановленні ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2021 року судом першої інстанції не вирішено питання щодо позовних вимог :

- про поновлення строку постанов державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про арешт грошових коштів боржника від 2019 року;

- скасування постанови начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 14 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

- скасування постанови начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 14 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 квітня 2022 року винесено додаткове рішення за скаргою ОСОБА_1 .

Поновлено строк на оскарження постанов державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про арешт грошових коштів боржника від 2019 року.

В задоволенні вимог щодо скасування постанови начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 14 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та скасування постанови начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 14 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі відмовлено.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, що згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи скаргу частково, суд виходив з того, що ОСОБА_1 на момент звернення до суду працював директором КОМ СГП «Джерело», це єдине джерело його доходу, а тому згідно з вимог п. 1 ч. 10 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» до боржника не може бути застосовано тимчасове обмеження у праві керувати транспортними засобами, оскільки таке обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, що позбавляє можливості заявника заробляти кошти та сплачувати аліменти.

Суд вважав за необхідне скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та арешт майна боржника, та грошових коштів, оскільки це унеможливлює виконання рішення суду в подальшому.

Однак колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду виходячи із наступного.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Місцевим судом встановлено, що рішенням Машівського районного суду Полтавської області справа № 2-396 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) божника щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказане судове рішення знаходиться на примусовому виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми).

Постановою начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 14 березня 2018 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; тимчасове обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постановою начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 07 квітня 2018 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 .

Постановою начальника Машівського районного відділу ГТУЮ у Полтавській області від 29 липня 2019 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постановою Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 від 2019 року.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № ВП 49487504 станом на 01 серпня 2021 року, заборгованість становить 169 732,65 грн.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено також частинами першою та п`ятою статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Разом із тим, статтею 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення заявника та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявність клопотання про поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19).

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанов начальника Машівського районного відділу ГТУЮ від 14 березня 2018 року від 07 квітня 2018 року від 29 липня 2017 року. Посилався на те, що йому стало відомо про оскаржувані постанови лише 30 червня 2021 року.

Разом з тим будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження постанов Штрикулем А.С. не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому з оскаржуваного рішення вбачається, що будь-яке мотивування поновлення строків на оскарження вказаних постанов судом відсутнє.

Ураховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2021 року скасуванню з ухваленням нового рішення.

Разом з тим ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 квітня 2022 року винесено додаткове рішення за скаргою ОСОБА_1 .

У абзаці 6 п.20 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, судам роз`яснено, що у разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

З огляду на те, що судове рішення по суті спору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги, а додаткове рішення є невід`ємною складовою частиною судового акту по суті спору, відповідно, підлягає скасуванню також.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Крім того, ОСОБА_2 понесено витрати на отримання правової допомоги у розмірі 3300,00 грн.

Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро Ігоря Павлюка укладено договір про надання правової допомоги №322-ПІО від 30 листопада 2021 року.

На виконання умов договору, отримавши рахунок на оплату послуг, вона сплатила Адвокатському бюро Ігоря Павлюка грошові кошти в сумі 1300,00 грн, що підтверджується копією відповідної банківської квитанції.

У подальшому їй надано апеляційну скаргу разом з актом приймання-передачі наданих послуг №1 до договору в якому наведено детальний розрахунок вартості отриманих послуг.

Разом з тим, вона очікувала понести витрати на правову допомоги орієнтовно в сумі 2000,00 грн у зв`язку із розглядом справи.

Ураховуючи, що ОСОБА_2 за подачу апеляційної скарги сплачено 454,00 грн, а витрати на правову допомогу складають 3300,00 грн, зі ОСОБА_1 на користь апелянта підлягає стягненню 3754,00 грн понесених судових витрат.

Керуючись ст. 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3754,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 13 червня 2022 року.

Головуючий: С.А. Гальонкін

Судді: С.Б. Бутенко

Л.М. Хіль