Справа №2-833/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Чішман Л.М.,

секретаря судового засідання - Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду та просить змінити стягувача у виконавчому провадженні №62836783 з примусового виконання виконавчого листа №2-5062/11 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». В обгрунтування необхідності заміни сторони виконавчого провадження заявник пояснив, що на підставі договору факторингу від 30.04.2021 року №30/04/21/ФК2 право вимоги з позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №102-2008-2558 від 31.07.2008 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», внаслідок чого слід замінити сторону виконавчого провадження.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2011 року стягнуто в з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість по кредитному договору, яка станом на 28.04.2010 року складає 1021513,46 грн., з них: 892,41 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 965001,00 грн - сума дострокового стягнення, 55620,05 грн - заборгованість по відсотках. Крім цього, згадуваним рішенням ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 1700,00 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення (а.с. 67).

На виконання згадуваного рішення Богунським районним судом м. Житомира 03.11.2022 року видано виконавчий лист №2-5062/11 (а.с. 88).

У приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А.М. на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №62836783 з примусового виконання виконавчого листа №2-5062/11 (а.с. 170).

Згідно договору факторингу від 30.04.2021 року №30/04/21/ФК2 року вбачається, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» («Клієнт») відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор») набуло права вимоги банку до позичальників, зазначених у Додатку №1 до цього договору.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги згідно Додатку №1 до Договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №21_37-07/08-МФ від 11.07.2008 року.

Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд змінює таку сторону її правонаступником.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» для правонаступників усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження". Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З урахуванням викладеного, оскільки відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, суд вважає за можливе замінити сторону виконавчого провадження - стягувача, на його правонаступника.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні, з виконання виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира від 03.11.2011 року по справі №2-5062/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості по кредитному договору №102-2008-2558 від 31.07.2008 року,а саме з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК»на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман