РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/293/22

2/609/218/2022

06 липня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Ковтуновича О.В.

при секретарі судового засідання: Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміну способу і розміру аліментів,

учасники справи не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 11 квітня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміну способу і розміру аліментів.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Шумського районного суду від 19.11.2014 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Місце проживання малолітніх дітей визначено з матір`ю.

25 вересня 2019 року Шумським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ за яким з ОСОБА_2 слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 24 вересня 2019 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач обов`язок щодо утримання дітей не виконує, в результаті чого виникла заборгованість зі сплати щомісячних платежів.

Так, згідно розрахунку заборгованості від 16.03.2022 р., складеного державним виконавцем Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Романюком Р.Р., на виконання судового наказу Шумського районного суду №609/1218/19 від 25 вересня 2019 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 24 вересня 2019 року, розмір заборгованості станом на 16.03.2022 становить 28022,34 гривень.

Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України: у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Загальна сума заборгованості з 24.09.2019 по 16.03.2022 рік становить 28022,34 гривень

Загальний розмір пені станом на день розрахунку -16.03.2022 становить 51523,83 гривень.

Сума пені, яка підлягає стягненню становить - 28022,34 гривень.

Станом на даний час, обставини, що зумовили стягнення аліментів у визначеному згідно даного судового рішення розмірі, змінилися. Двоє із дітей, на утримання яких видавався судовий наказ, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8 досягли повноліття. Отже, на час звернення до суду із даним позовом у сторін є двоє неповнолітніх дітей. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір`ю. Остання здійснює всі витрати пов`язані з їх утриманням. Впродовж останніх років відповідач систематично виїжджає на тимчасові заробітки до Республіки Польщі. Осіб похилого віку, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має. Будь-які захворювання, які б перешкоджали працювати у ОСОБА_2 відсутні. Через скрутне матеріальне становище, нерегулярністю сплати аліментів (з часу нарахування перший платіж було сплачено лише у березні 2020 року), позивач змушена виїхати на тимчасові заробітки для працевлаштування за межі України. Відповідно малолітні діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виїхали разом з матір`ю. Згідно письмової інформації, яка додається, малолітні діти зараховані до базової школи в Республіці Польща, що в місті Сєльдце. Витрати, пов`язані з їх перебуванням у закладі освіти, а саме придбання підручників, плату за навчання, харчування несе мама. Розмір нарахованих аліментів є недостатнім для утримання дітей відповідно до їх віку. З підстав наведеного виникла необхідність у зміні способу їх стягнення, визначених судовим наказом Шумського районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2019 року та розміру. Вважає буде необхідним, достатнім та справедливим на даний час на реальні та розумні потреби в матеріальному утриманні неповнолітніх дітей, а також рівний обов`язок батьків щодо їх утримання, розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 в користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 24.09.2019 по 16.03.2022 року в сумі 28022,34 гривень; змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, визначений судовим наказом №609/1218/19 виданим Шумським районним судом Тернопільської області 25.09.2019 р.; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі по 5000 (п`ять тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно, з часу набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 20 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання на 18 травня 2022 року.

4. Ухвалою суду від 18 травня 2022 року судове засідання відкладено на 15 червня 2022 року.

5. Ухвалою суду від 15 червня 2022 року судове засідання відкладено на 06 липня 2022 року.

6. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак від останньої надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності із повним підтриманням позовних вимог.

7. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не представив. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області 10.10.2013 р. ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та в графі батьки вказано: ОСОБА_2 батько та ОСОБА_1 мати, а/з № 59.

9. Згідно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області 10.10.2013 р. ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та в графі батьки вказано: ОСОБА_2 батько та ОСОБА_1 мати, а/з № 58.

10. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Місце проживання малолітніх дітей визначено з матір`ю.

11. 25 вересня 2019 року Шумським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ за яким з ОСОБА_2 слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 24 вересня 2019 року до досягнення дітьми повноліття.

12. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів 16 березня 2022 року, складеного державним виконавцем Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Романюком Р.Р., на виконання судового наказу Шумського районного суду №609/1218/19 від 25 вересня 2019 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 24 вересня 2019 року, розмір заборгованості станом на 16.03.2022 р. становить 28022,34 гривень.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментах.

13. Період прострочення, визначений позивачем в позові, складає проміжок з 24.09.2019 р. по 16.03.2022 р.

В позовній заяві представником позивача наведено розрахунок пені за заборгованістю за аліментами, який розрахований за наступною формулою:

?р=(А1 х 1 % х Q1)+(A2 х 1 % х Q2)+………(An х l% х Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, здійснений позивачем, становить:

- пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2019 року: 988,40 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 168 (кількість днів прострочення) = 1660,51 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2019 року: 3279,48 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 137 (кількість днів прострочення) = 4492,88 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2019 року: 3177 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 107 (кількість днів прострочення) = 3399,39 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2019 року: 3177 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 76 (кількість днів прострочення) = 2414,52 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2020 року: 3327 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 45 (кількість днів прострочення) = 1497,15 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2020 року: 3327 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 16 (кількість днів прострочення) = 532,32 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2020 року: 3327 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 224 (кількість днів прострочення) = 7452,48 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2020 року: 3327 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 193 (кількість днів прострочення) = 6421,11 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2020 року: 3327 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 163 (кількість днів прострочення) = 5423,01 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2020 року: 3477 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 132 (кількість днів прострочення) = 4589,64 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2020 року: 3477 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 101 (кількість днів прострочення) = 3511,77 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2020 року: 3477 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 71 (кількість днів прострочення) = 2468,67 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2020 року: 3477 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 40 (кількість днів прострочення) = 1390,80 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2020 року: 3322,46 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 10 (кількість днів прострочення) = 332,25 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2021 року: 2395 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 220 (кількість днів прострочення) = 5269 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2021 року: 2395 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 192 (кількість днів прострочення) = 4598,40 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2021 року: 2395 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 161 (кількість днів прострочення) = 3855,95 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2021 року: 2395 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 131 (кількість днів прострочення) = 3137,45 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2021 року: 2395 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 100 (кількість днів прострочення) = 2395 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2021 року: 2395 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 70 (кількість днів прострочення) = 1676,50 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2021 року: 2510 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 39 (кількість днів прострочення) = 978,90 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2021 року: 2510 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 8 (кількість днів прострочення) = 200,8 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2021 року: 2510 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 58 (кількість днів прострочення) = 1455,8 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2021 року: 2510 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 28 (кількість днів прострочення) = 702,8 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2022 року: 2618 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 43 (кількість днів прострочення) = 1125,74 грн;

- пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2022 року: 2618 грн (заборгованість зі сплати аліментів) х 1 % х 15 (кількість днів прострочення) = 392,7 грн.

14. Позивачем долучено до матеріалів справи квитанції про придбання підручників, плату за навчання, харчування дітей ОСОБА_11 та Всеволода.

ІV. Оцінка Суду.

15. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

16. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

17. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

18. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

19. Згідно ч. 4 ст. 17 СК України, невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

20. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

21. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

22. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

23. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

24. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

25. Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

26. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

27. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та статті 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

28. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

29. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

30. Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

31. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дітей, у тому числі і на підставі відповідного судового наказу. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував.

32. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

33. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

34. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Відповідні висновки щодо розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, згідно з якими Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 1 липня 2015 року у справі № 6-49цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15 і від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 щодо обчислення пені у кожному місяці як 1% від платежу, помножений на кількість днів у відповідному місяці. З огляду на вказану правову позицію Верховного Суду сума пені від суми несплачених аліментів перевищує суму заявлену позивачем.

35. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16 березня 2022 року складеного державним виконавцем Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Романюком Р.В., розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів, які стягуються на утримання дітей, згідно судового наказу Шумського районного суду Тернопільської області № 609/1218/19 від 25 вересня 2019 року, станом на 16 березня 2022 року становив 28022,34 гривень.

Розмір заборгованості зазначений у розрахунку державного виконавця сторонами не оспорюється.

36. Законом України від 17.05.2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».

Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції України має зворотну дію в часі.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 05 вересня 2018 року по справі №753/12684/16, провадження №61-18327св18.

37. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

38. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві, заявила вимогу щодо стягнення з ОСОБА_2 пені в сумі 28022,34 грн. за прострочення по сплаті аліментів за період з 24 вересня 2019 року по 16 березня 2022 року, тому саме вказана сума підлягає стягненню в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, враховуючи рівність обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, зокрема відповідачем не надано суду жодних доказів щодо того, що за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем він не може утримувати своїх неповнолітніх дітей, відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо суми неустойки (пені) в розмірі 28022,34 грн., суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 28022,34 грн., підлягає до задоволення.

39. Щодо заявлених вимог позивача про зміну способу та розміру аліментів, суд зазначає наступне.

40. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

41. Згідно з положеннями ч.1 ст. 182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

42. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

43. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

44. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

45. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що на даний час, обставини, що зумовили стягнення аліментів у визначеному згідно даного судового рішення розмірі, змінилися. Двоє із дітей, на утримання яких видавався судовий наказ, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8 досягли повноліття. Отже, на час звернення до суду із даним позовом у сторін є двоє неповнолітніх дітей. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір`ю. Остання здійснює всі витрати пов`язані з їх утриманням. Впродовж останніх років відповідач систематично виїжджає на тимчасові заробітки до Республіки Польщі. Осіб похилого віку, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має. Будь-які захворювання, які б перешкоджали працювати у ОСОБА_2 відсутні. Через скрутне матеріальне становище, нерегулярністю сплати аліментів (з часу нарахування перший платіж було сплачено лише у березні 2020 року), позивач змушена виїхати на тимчасові заробітки для працевлаштування за межі України. Відповідно малолітні діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виїхали разом з матір`ю. Згідно письмової інформації, яка додається до матеріалів справи, малолітні діти зараховані до базової школи в Республіці Польща, що в місті Сєльдце. Витрати, пов`язані з їх перебуванням у закладі освіти, а саме придбання підручників, плату за навчання, харчування несе мама. Розмір нарахованих аліментів є недостатнім для утримання дітей відповідно до їх віку.

46. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

47. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів визначений у певній грошовій сумі та навпаки).

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13.

48. Положення ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

49. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених статтею 150 СК обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

50. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

51. Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

52. Згідно із Законом України «Про бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

53. Суд вважає, що після винесення судового наказу виданого Шумським районним судом Тернопільської області від 25 вересня 2019 року, з віком збільшилися потреби неповнолітніх дітей, та враховуючи інфляційні процеси в державі, а також майновий стан дітей, які перебувають на утриманні матері, встановлений розмір аліментів є недостатнім, тому підлягає збільшенню.

При вирішенні справи суд враховує майновий стан відповідача, а саме те, що відповідач є працездатним, відомості про незадовільний стан його здоров`я чи наявність на його утриманні непрацездатних осіб, відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зміни способу і розміру аліментів підлягають до часткового задоволення, оскільки позивачем доведено підстави для збільшення стягнення розміру аліментів на неповнолітніх дітей.

При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітніх дітей.

54. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

55. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.ст. 182, 192 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення шляхом збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей згідно судового наказу виданого Шумським районним судом Тернопільської області від 25 вересня 2019 року, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

56. Згідно п. 23 Постанови пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

57. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір за подання двох позовних вимог підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

З цих підстав,

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-78, 81, 258-268, 280, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 17, 141, 150, 155, 180, 181-183, 196 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміну способу і розміру аліментів задоволити частково.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за період з 24 вересня 2019 року по 16 березня 2022 року в сумі 28022,34 грн. (двадцять вісім тисяч двадцять дві гривні тридцять чотири копійки).

4. Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, визначений судовим наказом №609/1218/19 виданим Шумським районним судом Тернопільської області 25 вересня 2019 року.

5. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі по 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) на кожну дитину щомісячно, з часу набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття.

6. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1984 грн. 80 коп.

7. В задоволенні решти позову відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 06 липня 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: О. В. Ковтунович