Справа № 331/5050/21
Провадження № 2/331/220/2022
07 липня 2022 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Антоненко М.В.
при секретарі: Федоровій К.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де Хесус про розірвання шлюбу,-
10.09.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 де ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 жовтня 1986 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом ЗАГС виконкому Запорізької міськради народних депутатів Української радянської соціалістичної республіки.
Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім`ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені з 1992 року, сім`я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому позивачка просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 де ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представникне з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд винести заочне рішення по справі.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16 жовтня 1986 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом ЗАГС виконкому Запорізької міськради народних депутатів Української радянської соціалістичної республіки.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони остаточно припинили шлюбні відносини з 1992 року, взаємини подружжя не підтримують, взаємних прав та обов`язків не виконують, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім`ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім`ю та докладав для цього будь-яких зусиль.
Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать її особистим інтересам, і тому суд не може зобов`язати позивача прийняти заходи до примирення.
У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. І з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12. 19, 81, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де Хесус про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 де ОСОБА_3 , зареєстрований 16 жовтня 1986 року відділом ЗАГС виконкому Запорізької міськради народних депутатів Української радянської соціалістичної республіки - розірвати.
Після розірвання шлюбу Родрігес ОСОБА_4 залишити прізвище: « ОСОБА_2 ».
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: М.В. Антоненко