Справа № 597/469/22
Провадження №2-о/597/28/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2022 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді Шевчук В.М.

присяжних: Дудка О.П.

Підгребя Н.М.

за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою

в с т а н о в и в:

31.05.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Заліщицького районного суду Тернопільської області з заявою про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

В обгрунтування заяви зазначила, що вона є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.07.1990 року. В 1999 році батько ОСОБА_4 поїхав на заробітки в Італію і з того часу більше не повертався, не телефонував. Про його місце знаходження на час звернення до суду ні їй, ні іншим дітям, які є заінтересованими особами по даній справі, нічого не відомо.

08.04.2022 року вона звернулася до відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області з заявою про встановлення місця перебування ОСОБА_4 , за результатами розгляду якої отримала відповідь про те, що дійсно у 2000 році останній виїхав на постійне місце проживання до Республіки Італія і на території України відсутній.

Зазначає, що тривалий час позбавлена можливості здійснити усі необхідні дії для успадкування майна, яке належало її батькові, оскільки до теперішнього часу згідно з довідкою №135 від 02.05.2022 року, виданою виконкомом Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 , однак місце його проживання та перебування з 1999 року по даний час невідоме.

У судовому засіданні заявниця просила задовольнити заяву про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, факти, викладені в заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, підтвердила.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяви, в яких вони просили суд справу розглядати за їх відсутності, заявлені вимоги визнають повністю та просять заяву задоволити.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши пояснення заявниці, пояснення свідків, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.07.1990 року, виданим Подільською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 18.10.2012 року, виданим Подільською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 02.05.2022 року №135, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 з 15.08.1978 року по даний час. У Подільському старостинському окрузі Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області місце проживання та перебування ОСОБА_4 з 1999 року по даний час невідоме.

Відповідно до повідомлення відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області №1566/105/01-22 від 19.04.2022 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про отримання довідки щодо її батька, ОСОБА_4 , встановлено, що ОСОБА_4 у 2000 році виїхав на постійне місце проживання до Італійської Республіки і на території України відсутній.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили обставини, викладені у заяві, та пояснили, що були особисто знайомі з ОСОБА_4 , який з 2000 року по теперішній час не мешкає за місцем реєстрації та його місцезнаходження невідоме.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Частиною 1 статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.

Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Судом з`ясовано, що заявниці необхідно визнати ОСОБА_4 безвісно відсутнім для успадкування майна, яке належало її батькові.

Таким чином, враховуючи відсутність відомостей за місцем останнього відомого місця проживання ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявниці та наявність підстав для визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього з 01.01.2000 року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст.309 ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.43 Цивільного кодексу України, ст.ст.3, 12, 81, 211, 258, 259, 263, 265, 273, 306, 315, 319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи безвісно відсутною, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поділля Чортківського району Тернопільської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім з 01.01.2000 року.

Судові витрати по справі покласти на ОСОБА_1 в понесених нею розмірах.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.06.2022 року.

Повне найменування учасників справи:

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Валентина ШЕВЧУК

Присяжні: 1. Н.М. Підгребя

2. О.П. Дудка