ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6898/22 Справа № 932/7988/21 Головуючий у першій інстанції: Сухоруков А.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та на додаткове рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Камеко Тетяна Павлівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 залишила на ім`я ОСОБА_3 заповіт, посвідчений 07 червня 2019 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко В.В., за реєстровим №834. На день смерті ОСОБА_4 , згідно ст. 1241 Цивільного Кодексу України, залишилась обов`язкова частка у спадщині позивачу, як спадкоємцю першої черги, якому за 60 років та як інваліду Чорнобиля третьої групи, яка складається з 1/4 (одної четвертої) частини вищезазначеної квартири. Для отримання спадщини позивач не зміг у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини внаслідок тяжкого хронічного захворювання, яке привело позивача до інвалідності. По рекомендації лікарів про зміну кліматичних умов позивач мешкає в Автономній Республіці Крим в місті Феодосія. Дружина позивача - ОСОБА_5 не мала змоги покинути його без догляду, так як захворювання проявляється періодично з приступами та втратою свідомості, та приїхати в м. Дніпро від його імені по довіреності подати заяву про видачу на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину. В вересні 2021 року, ОСОБА_5 , по довіреності №23АВ1365300 від 25 серпня 2021 року звернулась до приватного нотаріуса Комеко Т.П. Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою за №116 від 20 вересня 2021 року про видачу на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину. 22 вересня 2021 року ПН ОСОБА_6 видала ОСОБА_5 постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Тому, позивач просив причини пропуска для прийняття спадщини вважати поважними; визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 рокуу задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2022 року заяву представника відповідача адвоката Маркело Валентини Олексіївни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Камеко Тетяна Павлівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваних рішення та додаткового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Місцезнаходженням третьої особи ПН Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Комеко Т.П. є АДРЕСА_2 . На день розгляду даної справи на території м.Дніпро не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 вересня 1954 року (а.с. 4).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26 лютого 1997 року, ОСОБА_1 зареєстрований у кв. АДРЕСА_3 (а.с. 5-6).

Згідно експертного висновку від 06.06.2005 за №5401 91, виданої Дніпропетровською регіональною міжвідомчою експертною комісією по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, ОСОБА_1 встановлено основний діагноз: дисциркуляторна енцефалопатія складного генезу. Органічний астенічний розлад. Захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС.

Відповідно до довідки до висновку МСЕК серії 10 ААГ №030196 від 10.12.2014, ОСОБА_1 з 01.01.2015 року встановлена третю групу інвалідності безстроково (а.с. 9).

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №002655 від 10.12.2014 року ОСОБА_1 встановлено 50 % ступеня втрати професійної працездатності з 01.01.2015 року. Потребує медикаментозного та санітарно-курортне лікування за показами (а.с. 10).

Згідно із відомостями Державної прикордонної служби України щодо інформації про перетин державного кордону України ОСОБА_1 зазначено, що останній перетинав державний кордон України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областях та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 16.02.2017 по 15.02.2022: виїзд 31.03.2017 року через пункт пропуску "Гоптівка" (а.с. 83).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 27 квітня 2021 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)(а.с. 3).

ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження від 04 січня 1995 року 7/13-95 (а.с. 7-8).

20 вересня 2021 року ОСОБА_5 , що діє на підставі довіреності, посвідченої 25 серпня 2021 року нотаріусом Темрюкського нотаріального округу Краснодарського краю Російської Федерації Ліпатовою О.В. за реєстром №23/317-н/23-2021-6-306 від імені ОСОБА_1 , звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Камеко Т.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку після смерті матері ОСОБА_7 (а.с. 14, 16-19).

Згідно копії постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Камеко Тетяни Павлівни від 22.09.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно, яке складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_4 , у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини (а.с. 15).

З копії спадкової справи №23/2021 після померлої ОСОБА_7 , заведеної приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Камеко Тетяною Павлівною, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса із заявою №69 від 25.06.2021 року про прийняття спадщини (а.с. 121).

Згідно заяви №70 від 25.06.2021 року, поданої до ПН Дніпровського міського нотаріального округу Камеко Т.П., ОСОБА_8 відмовився від обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 (а.с. 128).

Відповідно до заповіту від 07 червня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Камеко В.В., ОСОБА_4 заповіла усе належне їй майно, у тому числі квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_1 , відповідачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 133).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , посвідченої нотаріусом Темрюкського нотаріального округу Краснодарського краю Ліпатовою О.В. №23АВ1365299 від 25.08.2021 року, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7 . Копія вказаної заяви, яка викладена іноземною (російською) мовою, надана суду без перекладу українською мовою, не є належним та допустимим доказом у даній справі (а.с. 141).

За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220 Цивільний кодекс України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України, заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до ч. 1ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При розгляді таких справ суди мають встановлювати, зокрема, коло спадкоємців, які прийняли спадщину.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх

сукупності, встановивши, що ОСОБА_8 порушив шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері; приймаючи до уваги, що позивачем не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, що дружина ОСОБА_5 подала заяву позивача ОСОБА_8 про прийняття спадщини є безпідставними, оскільки вказана заява подана 25 серпня 2021 року, тобто після закінчення шестимісячного строку на подання заяви на прийняття спадщини. Крім того, ні місцевому, ні апеляційному суду позивачем не надано копію вказаної заяви із завіреним належним чином перекладом державною мовою України; копія такої заяви, що викладена іноземною (російською) мовою не є належним та допустимим доказом у даній справі; клопотання про надання строку для здійснення перекладу письмового документу українською мовою позивачем не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Твердження позивача, що він проживає у м. Феодосія в Автономній Республіці Крим не доводять факту поважності причин порушення строку прийняття спадщини; докази існування обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно прийняти спадщину у звязку з перебуванням у м. Феодосії - суду не надані. Спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , отже шестимісячний строк на прийняття спадщини сплинув до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну; у 2021 році лінія розмежування з тимчасово окупованими територіями була доступна для її перетину громадянами України, що є загальновідомою обставиною. Крім того, згідно змісту позовної заяви, позивач зазначає, що проживає та зареєстрований у АДРЕСА_5 ; викладене підтверджується копією паспорта позивача (а.с. 5 6).

Посилання апелянта на те, що у зв`язку з вакцинацією від covid-19 йому призначено режим самоізоляції в домашніх умовах є безпідставними. Місцевим судом правильно зазначено, що така самоізоляція триває лише 3 тижні. Крім того, сама по собі ця обставина без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку.

Надані позивачем копії медичних документів не є належними доказами неможливості ОСОБА_8 своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, оскільки вони не підтверджують факт непрацездатності позивача протягом всієї тривалості строку для прийняття спадщини. Також не підтверджено перебування позивача у тяжкому стані, який обєктивно перешкоджав йому вчинити дії щодо прийняття спадщини.

Доводи позивача щодо поважності причин пропуску для прийняття спадщини, у зв`язку з інвалідністю через захворювання, пов`язане ліквідацією аварії на Чорнобильській ЧАЕС, внаслідок чого, позивач має постійний хворобливий стан, - не спростовують правильність висновків районного суду, оскільки хворобливий стан не виключає можливості здійснити дії щодо прийняття спадщини.

Клопотань про надання інших доказів, витребування доказів судом не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом судового засідання.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та додаткове рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова