Справа № 309/1938/22
Провадження № 2/309/391/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Грицак Я.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що:

-вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2 жовтня 2010 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-на даний час між ними з відповідачкою відсутнє порозуміння, любов та повага, вони мають різні власні погляди на життя, будь-яких дій, яки б свідчили про бажання проживати разом, з їх сторін немає;

-кожен з них постійно нехтує сімейнимим цінностями, такими, як повага один до одного, піклування про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери;

-крім того, відповідачка виїхала за межі області і дітьми взагалі не займається;

-шлюб між ними носить формальний характер, а тому його збереження буде суперечити їх спільним інтересам;

-між ними не досягнуто згоди щодо місця проживання неповнолітніх дітей;

-він вважає, що в інтересах дітей - проживати саме разом з ним, оскільки він проживає у власному будинку, де в дітей є всі необхідні умови для комфортного проживання; він офіційно працевлаштований, має матеріальну можливість утримувати дітей, повноцінно займатися їх вихованням, чого відповідачка зробити не в змозі,

звернувся до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою; неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на його вихованні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву /а.с.29/, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу в його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву /а.с.26/, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі, а також вважала, що неповнолітніх дітей слід залишити на утриманні та вихованні позивача, оскільки вона часто виїжджає за кордон, а також має на меті взагалі виїхати з України на тривалий період.

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивача та відповідачки, без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Даний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Спору про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Керуючись ст.12, 13, 81, 206 ч.4, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.105 п.3, 110, 112, 160 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 / до ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 / про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, - задовольнити повністю.

Розірвати зареєстрований 2 жовтня 2010 року виконкомом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, по актовому запису №49, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на виховання та проживання біля батька - ОСОБА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.