1Справа № 335/3015/22 2-н/335/130/2022
УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу
08 червня 2022 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,
07.06.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25% від заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2022 до досягнення дитиною повноліття.
Вивчивши подані матеріали, доходжу такого висновку.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Згідно з положеннями пункту 4 частини другої статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.
Згідно з положеннями частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Викладаючи обставини, якими обґрунтовуються вимоги заяви про видачу судового наказу, стягувач посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Варна, Болгарія, вона народила доньку, яка проживає разом з нею. Боржник ОСОБА_2 є її батьком, працює приватним підприємцем у Болгарії, що вказує на його можливість сплачувати аліменти.
Разом із тим, зі змісту заяви та доданих до заяви документів випливає, що окрім доньки ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_2 має й інших дітей, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте, у заяві не зазначено, чи є ОСОБА_2 платником аліментів на користь інших дітей, що впливає на можливість стягнення із нього аліментів саме у розмірі ј частини від заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_4 .
Крім того, в заяві заявник посилається на те, що боржник мотивує неможливість надання їй допомоги на утримання дитини також й необхідністю утримання непрацездатних батьків. Однак, заява також не містить обставин, чи є він платником аліментів на користь батьків.
Зазначені обставини не виключають необхідності залучення до розгляду даних вимог інших заінтересованих осіб (інших дітей в особі їх законних представників, батьків боржника).
Також заява не містить викладу обставин, передбачених пп. 1, 2, 3-1, 3-2 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме у ній не зазначено відомостей про стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
За таких обставин, доходжу висновку про необхідності відмови у видачі судового наказу із роз`ясненням заявникові, що заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165166, 186 ЦПК України, суддя
Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Шалагінова