КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/12085/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/7774/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі: Гойденко Д.В.

сторони

позивач

ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Ульяновської О.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Міністерство юстиції України, про розірвання договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в :

у липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому, змінивши предмет позову, просила суд розірвати договір купівлі-продажу частини квартири, укладений 02.03.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. та зареєстровано в реєстрі за № 533, та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19718273 від 03.03.2015, приватний нотаріус Морозов Є.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 02.03.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 33,2 кв.м.

Згідно п. 3 договору продаж цієї частини квартири вчинено за 248 946 грн, з яких 118 945 грн ОСОБА_3 сплатила продавцю до підписання цього договору, а решту суми 130 000 грн мала сплачувати продавцю рівними частками, по 5 416,67 грн щомісячно протягом 24 місяців, починаючи з квітня 2015 року по березень 2017 року включно. Сторони домовилися, що оплата чергової суми відбуватиметься не пізніше 20 числа кожного місяця готівкою. Доказом повної оплати за цим договором є відповідна заява продавця, справжність підпису на якій має бути засвідчена нотаріально.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Вона є донькою померлого та спадкоємицею першої черги. Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Серпутько Т.С. відкрито спадкову справу за № 02/2015.

ОСОБА_3 допустила істотне порушення умов оспорюваного договору щодо сплати щомісячних платежів, чим значною мірою позбавила того, на що міг розраховувати ОСОБА_5 при укладенні договору.

Оскільки даний договір порушує її права як спадкоємиці ОСОБА_5 , просила розірвати договір на підставі положень ст. 651 ЦК України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2021 у задоволенні позову відмовлено з підстав пропуску позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що суд не дослідив належним чином обставини справи та дійшов помилкового висновку про пропуск нею позовної давності, перебіг якої, на її думку, розпочався 21.11.2017. При цьому, судом не враховано висновків, зазначених у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13.03.2017 у справі № 6-80цс17, про те, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли про порушення права стало відомо особі, права якої порушено, а не її представнику, а посилання суду першої інстанції на зміст позовної заяви від 20.07.2016 у справі № 759/10892/16, як на доказ обізнаності позивачки про порушення відповідачкою умов договору в частині розстрочення платежу, є припущенням суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представниця відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_6 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

У відзиві на апеляційну скаргу, підписаному представницею Міністерства юстиції України Дар`єю Самойловою, остання в інтересах третьої особи заперечила проти задоволення скарги позивачки та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.05.2021 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03.02.2021 скасоване та ухвалено нове судове рішення про відмову у позові з інших підстав.

Постановою Верховного Суду від 22.02.2022 постанову Київського апеляційного суду від 20.05.2021 скасоване, справу передано на новий апеляційний розгляд.

У судовому засіданні представниця відповідачки ОСОБА_6 , проти задоволення апеляційної скарги позивачки заперечила та просила залишити рішення суду першої інстанції- без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представниці відповідачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.03.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу частини квартири, згідно умов якого ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 купила 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 3 цього договору продаж цієї частини квартири вчинено за 248 946 грн, з яких 118 945,92 грн продавець одержав до підписання цього договору, а решту суми 130 000,08 грн покупець зобов`язується сплачувати продавцю рівними частками, по 5 416,67 грн протягом двадцяти чотирьох місяців, починаючи з квітня 2015 року по березень 2017 року включно. Сторони домовилися, що оплата чергової суми відбуватиметься не пізніше 20 числа кожного місяця готівкою. Доказом повної оплати за цим договором є відповідна заява продавця, справжність підпису на якій має бути засвідчена нотаріально.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_5 та відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 12.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Серпутько Т.С., прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5 . Інший спадкоємець за законом - ОСОБА_4 , дружина спадкодавця, від належної їй частки у спадщині відмовилась на користь дочки ОСОБА_2 .

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка пропустила позовну давність, про застосування якої просила відповідачка у своїй заяві.

Відмовляючи у задоволенні позову при першому перегляді справи в апеляційному порядку суд виходив з того, що до складу спадщини, відкритої після смерті батька позивачки, увійшло право на отримання від відповідачки грошових коштів, недоплачених нею продавцю, на які той мав право згідно з умовами договору на час відкриття спадщини. Право ж на розірвання договору з підстав істотного порушення його умов, яке належало продавцю як стороні договору, згідно з положеннями ст. 651 ЦК України, до складу спадщини не увійшло, оскільки є особистим немайновим правом, нерозривно пов`язаним з особою спадкодавця, і припинилося внаслідок його смерті.

Скасовуючи постанову суду та передаючи справу на новий апеляційний розгляд суд касаційної інстанції вказав, що такі висновки апеляційного суду не відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.10.2020 у справі № 662/541/15-ц (провадження № 61-44995св18), відповідно до якого основним критерієм, при включенні таких прав до складу спадщини, повинно бути встановлено, чи є право нерозривно пов`язаним із особою кредитора; якщо право безпосередньо не пов`язане з особою спадкодавця, не має суто особистого характеру, тоді допускається правонаступництво. Апеляційний суд не врахував, що права та обов`язки продавця за договором купівлі-продажу не є такими, що нерозривно пов`язані з особою продавця, не мають суто особистого характеру, можуть бути реалізовані спадкоємцем сторони договору.

Відповідно до ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Згідно з ч. 1 ст. 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно.

Наведене свідчить, що у разі, якщо право безпосередньо не пов`язане з особою спадкодавця, не має суто особистого характеру, то в таких випадках допускається правонаступництво.

Спадкування, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.

Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.

За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Враховуючи положення вищезазначеної норми та висновки суду касаційної інстанції колегія суддів виходить з того, що правовідносини щодо розірвання договору купівлі - продажу частини квартири допускають правонаступництво.

Відтак суду апеляційної інстанції слід встановити чи є підстави для розірвання договору відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України у зв`язку з істотним порушенням умов договору покупцем ОСОБА_3 , як про те зазначає позивачка.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до умов договору купівлі - продажу частини квартири, який укладено 02.03.2015 продавець ОСОБА_5 розраховував на відчуження належної йому частки квартири та отримання від покупця 248 946 грн. При цьому сторони погодили, що повна сума ціни продажу буде сплачена у строк до березня 2017 року включно.

Проте, через чотири місяці після продажу частини квартири продавець помер.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Доказів про те, що позивачка як спадкоємиця продавця зверталася до відповідачки з вимогою сплачувати щомісячні платежі на її користь матеріали справи не містять та на такі обставини позивачка не посилається. До того ж повне коло спадкоємців могло бути визначене лише через 6 місяців після відкриття спадщини.

Будь - якої вимоги про дострокову сплату 130 000,08 грн, які покупець зобов`язана була сплачувати продавцю щомісячно рівними частками, чи про сплату прострочених платежів позивачка відповідачці не направляла. За умовами ж договору ОСОБА_3 мала сплачувати щомісячні платежі ОСОБА_5 готівкою. Зазначену суму спадкоємцям померлого відповідачка могла сплачувати лише після того, як їй стало відомо про коло спадкоємців, оскільки у разі наявності декількох спадкоємців право на тримання боргу за договором мають усі спадкоємці залежно від їх часток у спадковому майні.

Доказів того, що після прийняття спадщини ОСОБА_2 повідомила відповідачку про те, що вона прийняла спадщину та є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 матеріали справи не містять. Натомість у серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу недійсним з тих підстав, що покупець не сплатила повну вартість квартири. Надалі позивачка змінила підстави позову та просила визнати договір недійсним з тих підстав, що він вчинений під впливом помилки та тяжких життєвих обставин.

Дані обставини свідчать про те, що у позивачки не було на меті отримання недоплачених коштів він ціни квартири (саме така мета була продавця квартири ОСОБА_5 ), а повернення проданої частини квартири до складу спадкового майна. Натомість метою продавця було відчуження належної йому частини квартири.

Зі слів представниці відповідачки до укладення договору купівлі - продажу з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 була власником 1/3 частини цієї квартири та була рідною сестрою продавця. Після смерті ОСОБА_5 вона мала намір віддати позивачці недоплачені за договором кошти, проте нотаріус пояснила, що необхідно провести заміну кредитора, оскільки відповідно до п. 3 договору купівлі - продажу доказом повної оплати за цим договором є відповідна заява продавця, справжність підпису на якій має бути засвідчена нотаріально. Натомість ОСОБА_2 не звернулася із відповідною заявою про заміну кредитора у зобов`язанні.

За положеннями ст. 651 ЦК України за відсутності згоди (домовленості) сторін про зміну або розірвання договору він може бути змінений чи розірваний на вимогу однієї із сторін лише за рішенням суду за наявності певних підстав, передбачених договором або законом. Однією із таких підстав вважається істотне порушення договору другою стороною. Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання чи зміну договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Така шкода може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, так і моральної (немайнової) шкоди.

Колегія суддів за встановлених обставин вважає, що у спірних правовідносинах не відбулося такого порушення відповідачкою істотних умов договору, яке тягне для другої сторони (позивачки як спадкоємиці продавця) неможливість досягнення нею цілей договору.

Цілі договору купівлі - продажу можуть бути досягнуті шляхом стягнення з відповідачки 130 000,08 грн, які остання не сплатила продавцю у зв`язку з його смертю.

Відтак несплата відповідачкою решти коштів від ціни продажу квартири не є таким істотним порушенням договору, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Крім того, як вказувалося вище, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором купівлі - продажу відповідачці було передано 3/4 частини квартири. У свою чергу відповідачка передала продавцю 118 945,92 грн до підписання договору, як плату за частину квартири.

За положеннями ст. 653 ЦК України у разі б ухвалення судом рішення про розірвання договору позивачка не мала б права вимагати повернення їй частини квартири, а відповідачка не мала б права вимагати повернення їй грошових коштів, сплачених за договором. Натомість вимоги позивачки направлені на скасування рішення про державну реєстрацію права власності за відповідачкою на 3/4 частини квартири, яке вчинене на підставі договору купівлі - продажу.

За вказаних обставин колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги безпідставні, оскільки позивачкою обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

Суд першої інстанції помилково відмовив у позові з підстав пропуску позовної давності, оскільки такий строк може застосовуватися лише, якщо право особи, яка звернулася з відповідним позовом порушено, та у разі своєчасного подання позову він би був задоволений.

Оскільки у даній справі позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх безпідставність, мотивувальна частина рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13.06.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук