Справа № 522/7443/21
Провадження № 2/522/837/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, по якому просить:

-Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на легковий автомобіль марки « Porsche», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 під державним номером НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.03.2021 року;

-Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 23.03.2021 року, укладений між ОСОБА_2 «Продавець» та ОСОБА_3 «Покупець» щодо легкового автомобіля марки «Porsche», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , зареєстрованого під державним номером НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.03.2021 року;

-Скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_5 права приватної власності на легковий автомобіль марки «Porsche», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , зареєстрований під державним номером НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.03.2021 року;

-Зобов`язати ОСОБА_3 передати в натурі на користь ОСОБА_1 легковий автомобіль марки «Porsche», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 під державним номером НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.03.2021 року;

Судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_2 ..

Позивач мотивує вимоги тим, що він є фізичною особою підприємцем та здійснює господарську діяльність у галузі роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, роздрібної торгівлі залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціальних магазинах та має значні заощадження. Під час здійснення господарської діяльності час від часу на безоплатній основі користується допомогою сина ОСОБА_4 .. Маючи намір віддячити синові за його внесок в успішність створеного батьком бізнесу на підставі договору від 23.01.2020 року доручив сину придбання у третіх особі на його користь або вказаної ним особи легкового автомобіля марки «Porsche», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску. На виконання доручення за суму 81 000 доларів США був придбаний автомобіль марки «Porsche», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , який фактично з дня його придбання та до недавнього часу залишався у спільному володінні та користуванні ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_6 , утримувався подружжям та використовувався в особистих цілях. При цьому, ОСОБА_2 , як «номінальна власниця» придбаного ОСОБА_1 транспортного засобу, оформлення на неї відповідних речових прав на автомобіль не заявляла претензій чи вимог до сім`ї ОСОБА_7 щодо розпорядження ними, так би мовити, ії власністю, а також не заперечувала права власності позивача на придбаний транспортний засіб.

Обставини фактичного володіння та користування ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_6 можуть бути підтверджені подружжям, так і ОСОБА_2 .. Більш того, зазначені обставини підтверджуються, крім іншого, фактом подальшої участі ОСОБА_4 після реєстрації автомобіля в його страхуванні, згідно листування останнього електронною поштою з працівником ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», а також фактом видачі ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 нотаріально посвідченої довіреності на право експлуатації, користування та розпорядження автомобілем, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 21.02.2020 року.

Як наслідок, за організаційного сприяння ОСОБА_4 , оплачений ОСОБА_1 на виконання договору доручення від 23.01.2020р. легковий автомобіль марки Porsche, модель: Cayenne, тип: універсал-В, 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1 (дата первинної реєстрації 16.05.2019р.), згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 21.02.2020р., виданого ТСЦ 5142 , того ж дня був зареєстрований за родичкою подружжя гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_6 - ОСОБА_2 , під державним номером НОМЕР_5 .

Незважаючи на викладене, вказаний автомобіль - подарунок сину внаслідок волевиявлення позивача, як особи, яка оплатила транспортний засіб, фактично залишався у володінні та користуванні ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_6 , утримувався подружжям та використовувався в особистих цілях.

При цьому, ОСОБА_2 , як номінальна власниця придбаного ОСОБА_1 транспортного засобу, після оформлення на неї відповідних речових прав на автомобіль не заявляла претензій чи вимог до сім`ї ОСОБА_7 щодо розпорядження ними, так би мовити, її власністю, а також не заперечувала права власності позивача на придбаний ним транспортний засіб.

Отже, фактична передача грошових коштів у сумі 81 000 доларів США здійснювалась безпосередньо ОСОБА_4 попередньому власнику автомобіля (дата первинної реєстрації транспортного засобу 16.05.2019р.) готівкою в присутності працівника автосалону Порше Центр Одеса.

Факт перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у шлюбних правовідносинах підтверджується наявністю в провадженні Приморського районного суду м. Одеси цивільної справи №522/12652/20 за участю подружжя про розірвання шлюбу.

Оскільки шляхом придбання за власний рахунок вищевказаного автомобіля та фактичної передачі його у користування сину - ОСОБА_4 , ОСОБА_1 мав намір віддячити синові за його внесок в успішність створеного батьком бізнесу, позивач в межах договору доручення від 23.01.2020р. на прохання подружжя (гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_6 ) надав згоду ОСОБА_4 оформити придбаний ним автомобіль на іншу особу - ОСОБА_2 , яка перебуває у шлюбних правовідносинах з рідним братом ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та користується довірою подружжя.

Як вбачається із змісту умов п.п. 1.1, 1.2 договору доручення від 23.01.2020р. ОСОБА_4 був наділений повноваженнями придбати у третіх осіб вищезгаданий автомобіль, як на користь Довірителя, так і на користь вказаної ним особи, а також повноваженнями з .. .погодження питань отримання Довірителем або вказаною ним особою транзитного номеру, реєстраційного номеру, тимчасового реєстраційного талону, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (автомобіля); виконання інших організаційних та юридично значимих дій, пов`язаних з набуттям Довірителем або вказаною ним особою права приватної власності на автомобіль.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, встановлений розгляд справи в загальному порядку.

Також, ухвалою суду від 30 квітня 2021 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на транспортний засіб марки «Porsche», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 під державним номером НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.03.2021 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_2 та апеляційна скарга представника ОСОБА_3 залишена без задоволення. Ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2021 року про забезпечення позову залишена без змін.

З урахуванням викладеного, просить задовольнити позовні вимоги в порядку ст.ст. 316, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України у зв`язку з чим та, як наслідок, керуючись ч. 1, 3 ст. 203, 215, 230, 236, 655, 659 - 662 ЦК України, п.п. 3, 8, 16, 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на щасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. № 1388 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009р. №1371), ч. 1 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями), ст. 387, п. З ч. 1 ст. 388 ЦК України.

25.05.2021 року до суду надійшов відзив ОСОБА_5 , в якому просить відмовити у задоволені позову.

30.06.2021 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволені позовних вимог.

27.08.2021 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ОСОБА_4 щодо позову.

Ухвалою від 26 жовтня 2021 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення позову.

Інші учасники справи в судове засідання повторно не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

27 травня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи, в зв`язку з хворобою.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України справа розглянута за відсутності учасників справи, які не з`явились на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи учасників справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки «Porsche», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 під державним номером НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.03.2021 року

Правочин щодо набуття права власності на автомобіль від ОСОБА_2 до ОСОБА_5 відбувся за участі уповноважених представників продавця-працівників автосалону Порше Центр Одеса ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 (кожен з яких має право діяти окремо), які діяли на підставі двіренності із правом розпорядження від ОСОБА_2 , складеної 21.03.2021 року строком на один місяць. Із змісту довіреності вбачається, що ОСОБА_2 є власником автомобіля на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 5142 21.02.2020 року.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В порядку ст. 215 Цивільного кодексу України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно ст. 230 Цивільного кожексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Згідно ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

В силу ст. 659 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Згідно ст.660 цього ж кодексу якщо третя особа на підставах, що виникли до продажу товару, пред`явить до покупця позов про витребування товару, покупець повинен повідомити про це продавця та подати клопотання про залучення його до участі у справі. Продавець повинен вступити у справу на стороні покупця. Якщо покупець не повідомив продавця про пред`явлення третьою особою позову про витребування товару та не подав клопотання про залучення продавця до участі у справі, продавець не відповідає перед покупцем, якщо продавець доведе, що, взявши участь у справі, він міг би відвернути відібрання проданого товару у покупця. Якщо продавець був залучений до участі у справі, але ухилився від участі в її розгляді, він не має права доводити неправильність ведення справи покупцем.

Наявність офіційних доходів згідно податкової звітності позивача не надає безперечних доказів, що ОСОБА_1 витратив кошти на покупку автомобіля марки «Porsche», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1

Утім, суду не надано належні, допустимі та достатні докази, що зазначений автомобіль, право власності оформлено на ОСОБА_2 був придбаний за грошові кошти, надані ОСОБА_1 ..

Набуття права власності на автомобіль ОСОБА_2 не оскаржується.

Як зазначають учасники справи, між сином позивача, третьою особою ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_6 справи щодо розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділу спільного майна подружжя перебувають на розгляді суду.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом положень чч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому, в порядку ч. 9 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2021 року.

Скасувати арешт, накладений на транспортний засіб марки «Porshe», модель «Cayenne», тип: «універсал-В», 2019 року випуску, синього кольору, номер шасі: НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 під державним номером НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.03.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 09 червня 2022 року.

Суддя Р. Д. Абухін

30.05.22