Справа № 591/7326/21
Провадження № 2-др/591/35/22
22 червня 2022 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого - судді Шелєхової Г.В.
за участю секретаря судового засідання Сасіної А.Ю.
представника відповідача - адвоката Сапіча В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Нежевело Валентини Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3 річного віку,
ВСТАНОВИВ:
Заявник свої вимоги мотивує тим, що по даній справі судом 2 червня 2022 року постановлене рішення, яким позов задоволено. Однак не вирішено питання розподілу судових витрат на правничу допомогу.
Тому просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу.
Представник відповідача проти заяви заперечив, зазначив, що представником позивача до закінчення судових дебатів суду не була подана заява про відшкодування судових витрат, яка повинна бути виготовлена як окремий документ. Оскільки така заява подана не була, у відшкодуванні витрат на правничу допомогу належить відмовити..
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи сповіщені. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи в його відсутність, підтримання заяви.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 2 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3 річного віку - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 7 жовтня 2021 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

3 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Нежевело В.В. укладено договір про надання правової допомоги. Договором встановлена фіксована плата за надані послуги в розмірі 1800,00 грн. (а.с.16).

17 січня 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Нежевело В.В. укладено договір про правничу допомогу (додатковий). Договором встановлена фіксована плата за послуги в розмірі 2 000,00 грн. (а.с. 129).

Згідно розрахункових квитанцій позивачем сплачено адвокату вартість послуг за договорами про надання правничої допомоги на суму 1800,00 грн. та 2000,00 грн. (а.с.17,130).

Факт надання юридичних послуг підтверджується актом приймання-передачі (звіт) виконаних робіт (а.с.31-32).

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 28 грудня 2020 року у справі 640/18402/19.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 ЦП України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивчаем у позові було заявлено орієнтовну суму витрат на правничу допомогу в розмірі 1800,00 грн.

Як передбачено частиною 4 статті 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Фактично позивач у позові зазначив орієнтовну суму витрат на правничу допомогу 1800,00 грн., однак за результатами розгляду справи ставить питання про стягнення 3800,00 грн., що значно перевищує попередній розрахунок. При цьому будь-яких мотивів перевищення первісно заявлено суми представником позивача не наведено.

Враховуючи вищевикладене, обсяг участі представника в підготовці позову та інших документів, долучених до матеріалів справи, кількість часу, витраченого на участь в судових засіданнях, беручи до уваги заперечення представника відповідача, суд вважає суму витрат на правничу допомогу в розмірі 3800,00 грн. завищеною, та приходить до висновку, що обгрунтованою та співмірною є сума витрат на правничу допомогу в сумі 1800 грн., оскільки ця сума була первісно заявлена як орієнтовні витрати та підтверджена в судовому засіданні.

Враховуючи, вищевикладене заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Нежевело Валентини Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3 років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1800 грн. 00 коп.

Сторони можуть оскаржити рішення суду до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 22 червня 2022 року.

Суддя Г.В. Шелєхова