06.12.2022 Справа № 363/350/22
06 грудня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючогосудді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гриб Л.І.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідачки ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника відповідачки ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення витрат, понесених по оплаті житлово-комунальних послуг,
16 листопада 2022 року до суду надійшла заява представника відповідачки про розподіл судових витрат по справі, в якій просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15 000 грн. витрат на правову допомогу.
Представник позивача подав клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, зазначаючи, що сума витрат на правову допомогу в розмірі 15 000 грн. є необґрунтованою та неспіврозмірною зі складністю справи та ціною позову, яка складає 26 931 грн. 21 коп., не відповідає обсягу наданої правової допомоги, а тому просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 3 000 грн.
Представник відповідачки ОСОБА_6 в суді просив про задоволення заяви я з викладених у ній підстав.
Представник позивача в суді висловив свої заперечення.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
10 листопада 2022 року Вишгородським районним судом Київської області прийнято рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування понесених витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги а період з 01.01.2018 року по 31.12.2021 року, в задоволенні якого відмовлено.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи, інтереси відповідачки ОСОБА_6 в суді представляв адвокат Кар`єв А.А., що діяв на підставі додаткової угоди №3 до договору про надання правової допомоги №05/11-2021 від 05 листопада 2021 року укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та ордеру серії КС №153127 виданого останнім 05 листопада 2021 року.
Згідно акту №1 приймання-передачі наданих послуг на підставі додаткової угоди №3 від 22 лютого 2022 року до договору про надання правничої (правової) допомоги №№05/11-2021 від 05 листопада 2021 року встановлено, що за час розгляду справи ОСОБА_6 надано послуги з ознайомлення з позовною заявою, формування відзиву для клієнта вартістю в 6 000 грн., представництво інтересів клієнта у судових засіданнях призначених 21 липня 2022 року, 27 жовтня 2022 року та 10 листопада 2022 року, що в загальній вартості становить 9 000 грн., та відповідно до рахунку №14 від 14 листопада 2022 загальний розмір гонорару складає 15 000 грн.
Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_2 брав участь в трьох судових засіданнях, що відбувалися 21 липня 2022 року, 27 жовтня 2022 року та 10 листопада 2022 року.
Встановлено, що спір в цій є не складним, справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, а ціна позову становить 26 931 грн. 21 коп., коли представником відповідача подано відзив на трьох аркушах, який безпосередньо в судових засіданнях брав участь: 21 липня 2022 року 12 хв., 27 жовтня 2022 року 03 хв. і під час розгляду справи по суті 10 листопада 2022 року 55 хв.
Беручи до уваги викладене, а також обсяг виконаних процесуальних дій представником відповідача, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. є завищеними та підлягають зменшенню до 5 000 грн.
Відтак подана заява про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 259, 265, 268, 270 ЦПК України,
заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Повне судове рішення буде складено протягом 10 (десяти) днів.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1
Відповідачка: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя