Справа № 699/823/21
Номер провадження № 2/699/99/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та Корсунь-Шевченківський районний відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та Корсунь-Шевченківський районний відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивовано тим, що 13.08.2021 позивачу вручили постанову державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лехини А.М. про відкриття виконавчого провадження № 66459460 від 12.08.2021.

З тексту постанови позивачу стало відомо, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» подало на виконання до виконавчої служби виконавчий напис нотаріуса № 51275, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, щодо стягнення з позивача на користь відповідача боргу у розмірі 27620,00 грн.

З метою з`ясування підстав виникнення заборгованості позивач звернулася до виконавчої служби та під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження дізналася, що нібито між нею та ТОВ «ВЕЛЛФІН» 04.06.2019 був укладений кредитний договір № 885960.

Позивач стверджує, що дійсно 04.06.2019 отримувала кошти в розмірі 2500 грн. від ТОВ «ВЕЛЛФІН», однак жодних письмових договорів з відповідачем не укладала, про нарахування відсотків та про їх розмір повідомлена не була, так як на сайті відповідача була інформація, що позика безвідсоткова. Через важку хворобу повернути кошти вчасно позивач не змогла, але жодного разу ніякої вимоги про повернення отриманих коштів від відповідача не отримувала.

З огляду на викладене позивач зазначає, що оскільки жодних письмових договорів з відповідачем вона не укладала, нотаріально їх не посвідчувала, тому нотаріус вчинив виконавчий напис з грубим порушенням передбаченого законодавством порядку вчинення виконавчих написів.

Ураховуючи викладене просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. За клопотанням позивача витребувано докази від третьої особи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. (а.с. 18).

Витребувані докази у встановлений строк до суду направлені не були.

Про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи були повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про здійснення розгляду справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача та треті особи до суду не з`явилися, заяв по суті справи не подавали, причини неявки не повідомляли.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони не скористалися своїм правом взяти участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов наступного.

Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 24.05.2021 вчинено виконавчий напис № 51275 про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором від 04.06.2019 № 885960 (а.с. 8).

Державним виконавцем Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаській області ЦМУ МЮ (м. Київ) 12.08.2021 відкрито виконавче провадження № 66459460 з виконання вищезазначеного виконавчого напису № 51275 (а.с. 9).

Приватний нотаріус Грисюк О.В. витребуванні судом докази, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, до суду не надав.

Відповідач так само не надав жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій щодо звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - постанова 1172), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2-2 постанови № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 1.10 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правлінням Національного банку України від 18.06.2003 № 254 (в редакції, чинній на дату вчинення виконавчого напису), особовий рахунок - рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюється відповідно до укладених між банком і клієнтом договорів. Такий документ має статус первинного.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено.

Отже, вищевказана постанова КМУ № 662, якою було доповнено постанову КМУ від 29.06.1999 № 1172, визнано незаконною та нечинною ще з 01.11.2017.

Таким чином, виконавчий напис може бути вчинено лише на підставі нотаріально посвідченого договору та з наданням документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Проте матеріали справи не містять доказів того, що виконавчий напис було вчинено на підставі наведених вище документів та у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Натомість позивач стверджувала про відсутність будь-яких письмових договорів з відповідачем, а відповідач цих тверджень не спростував.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15.01.2020, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

З матеріалів справи не вбачається, що кредитний договір нотаріально посвідчувався та що позивач мала заборгованість за таким договором, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.09.2021 (справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21).

Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 24.05.2021 № 51275, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором від 04.06.2019 № 885960 за період з 04.06.2019 до 01.03.2020 у загальному розмірі 27620,00 грн, яка складається з: 2500,00 грн - заборгованості за сумою кредиту; 24370,00 - заборгованості по несплаченими відсотками за користування кредитом; 750,00 грн - плати за вчинення виконавчого напису.

Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн. в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову, оскільки є інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 361536.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 76-78, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна та Корсунь-Шевченківський районний відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 51275, вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» коштів у загальному розмірі 27620,00 грн., що складається із заборгованості за кредитним договором від 04.06.2019 № 885960 за період з 04.06.2019 до 01.03.2020 в розмірі 26870,00 грн та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 750,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», , адреса місцезнаходження: вул. Героїв Севастополя, 48, м. Київ, 03061, інші дані суду не відомі.

Третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, АДРЕСА_2 , інші дані суду не відомі.

Третя особа: Корсунь-Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , вул. Ювілейна, 30, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область, 19402, інші дані суду не відомі.

Повний текст складено 24.01.2022.

СуддяЛітвінова Г.М.