Справа № 556/786/21
Провадження № 2/565/78/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

з участю: секретаря судового засідання Панчук Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування свідоцтв про право на спадщину, визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Володимирецької районної державної нотаріальної контори Килюшик Алла Антонівна та приватний нотаріус Вараського міського нотаріального округу Полюхович Віта Андріївна,

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить: 1) скасувати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчені 30.05.2017 державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Килюшик А.А. на ім`я ОСОБА_2 , після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) визнати недійсними: договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208), серія та номер договору 1140, посвідчений приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Полюхович В.А. 23.06.2017 року; договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0049), серія та номер 1142, посвідчений приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Полюхович В.А. 23.06.2017 року (далі в рішенні при спільному згадуванні - оспорювані договори);

3) витребувати спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208) загальною площею 64,5 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 (далі в рішенні - спірний будинок) та земельну ділянку площею 0,23 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:001:0049 (далі в рішенні - спірна земельна ділянка, при спільному згадуванні спірне спадкове майно), з чужого володіння - ОСОБА_3 та повернути законному володільцю ОСОБА_1 ;

4) припинити право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208) загальною площею 64,5 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,23 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:001:0049.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який також є батьком відповідача ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_4 склав два заповіти - 18.03.2005 року на ім`я відповідача ОСОБА_2 , та 22.07.2009 року на ім`я позивача ОСОБА_1 . Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області 02.03.2017 року, яке залишене без змін рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2017 року, заповіт, складений 22.07.2009 року ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 , визнаний недійсним. 30 травня 2017 року державний нотаріус Килюшик А.А., на підставі заповіту ОСОБА_4 від 18.03.2005 року, видала ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житловий будинок та земельну ділянку (далі в рішенні - оскаржувані свідоцтва). 23.06.2017 року ОСОБА_2 продав за договором купівлі-продажу спірне спадкове майно відповідачу ОСОБА_3 . Проте, постановою Верховного Суду від 02.10.2019 року скасовані рішення Володимирецького районного суду Рівненської області 02.03.2017 року та Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2017 року, в частині визнання недійсним заповіту, який складений 22.07.2009 року ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 . Отже, враховуючи дійсність заповіту ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 від 22.07.2009 року, ОСОБА_2 безпідставно отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що свідчить про недійсність виданих свідоцтв, та, в подальшому, незаконний продаж спадкового майна ОСОБА_3 , у зв`язку з чим свідоцтва про право на спадщину за заповітом та договори купівлі-продажу підлягають визнанню недійсними, а спадкове майно - витребуванню.

Відповідачі подали відзив на позовну, доводи якого зводяться до того, що державний нотаріус Килюшик А.А. правомірно видала ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , оскільки рішеннями судів, які набрали законної сили, встановлено нікчемність заповіту, складеного 22.07.2009 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , у зв`язку з дефектом волі заповідача, а тому заповіт від 22.07.2009 року жодних юридичних наслідків, зокрема припинення дії попереднього заповіту від 18.03.2005 року, не породжує. Вказують на те, що також відсутні підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірного спадкового майна, які укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки останній на законних підставах набув право власності на майно, а тому є добросовісним набувачем.

В судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими, повторно не з`явились.

У зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, судовий розгляд проводиться без фіксування технічними засобами, у відповідності із ч.2 ст.247 ЦПК.

Дослідивши та оцінивши у сукупності докази по справі, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки (спірне спадкове майно): що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с.19-26). 18 березня 2005 року ОСОБА_4 склав заповіт на все своє майно, згідно з яким заповів усе своє майно ОСОБА_2 (том 1,а.с.27). 22 липня 2009 року ОСОБА_4 склав заповіт на все своє майно, згідно з яким заповів усе своє майно дочці ОСОБА_1 (том 1,а.с.28).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 1254 ЦК України, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231цього Кодексу.

Так, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області 02.03.2017 року в справі №556/1685/15-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_4 від 22 липня 2009 року. (том 1,а.с. 32-37).

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2017 року змінено рішення Володимирецького районного суду Рівненської області 02.03.2017 року в справі №556/1685/15-ц та встановлено нікчемність заповіту, складеного 22.07.2009 року ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 (том 1,а.с.38-42).

30 травня 2017 року державним нотаріусом державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на ім`я його сина ОСОБА_2 . Спадщина складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,2300 га, що розташована за цією ж адресою. Видача свідоцтв відбулась на підставі заповіту ОСОБА_4 від 18.03.2005 року (том 2, а.с. 30-31).

23 червня 2017 року, на підставі договорів купівлі-продажу 1140 від 23.06.2017 року та 1142 від 23.06.2017 року, приватним нотаріусом Полюхович В.А. право власності на спадкове майно зареєстроване за ОСОБА_3 (том 1,а.с.43-44).

Таким чином, видача державним нотаріусом вищевказаних свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 , та, в подальшому, укладення останнім договорів купівлі-продажу спадкового майна відбулось внаслідок встановлення судовими рішеннями нікчемності заповіту, складеного 22.07.2009 року ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 .

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 02.10.2019 року по даній цивільній справі скасовані рішення Володимирецького районного суду Рівненської області 02.03.2017 року та Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2017 року, в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 від 22.07.2009 року на ім`я ОСОБА_1 , та ухвалено нове рішення про відмову у позові(том 1,а.с.45-59).

Отже, заповіт ОСОБА_4 від 22.07.2009 року на ім`я ОСОБА_1 не визнаний недійсним, а тому він є чинним і скасовує дію попереднього заповіту ОСОБА_4 від 18.03.2005 року на ім`я ОСОБА_2 в силу норми ч.3 ст.1254 ЦК України.

Свідоцтво про право на спадщину - це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав.

Особливість визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину як спеціального способу захисту спадкових прав судом зумовлена сутністю свідоцтва про право на спадщину, що за своєю правовою природою не є правочином.

У статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Таким чином, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчені 30.05.2017 державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Килюшик А.А. на ім`я ОСОБА_2 , після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають скасуванню, оскільки видані на підставі заповіту, який втратив свою чинність, особі, яка не має права на спадкування.

У відповідності із ч.1 ст. 202, ч.1 ст. 203, ч.1, 3 ст. 215 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності відповідача ОСОБА_2 - оскаржувані свідоцтва про право на спадщину, видані з порушенням вимог закону і скасовані судом. Тому на підставі ч.1 ст.216 ЦК, слід визнати недійсними договори купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, серія та номер договору 1140, посвідчений приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Полюхович В.А. 23.06.2017 року та купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 1142, посвідчений приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Полюхович В.А. 23.06.2017 року, що укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння та припинення права приватної власності на майно задоволенню не підлягають. Підставою для такого висновку є наступні факти та обставини.

Оспорювані договори визнані судом недійсними на підставі ч.1 і ч.3 ст. 215 ЦК, ці договори не являються нікчемними. У відповідності із ч.1 і ч.3 ст.216 ЦК у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Між позивачем та відповідач ОСОБА_3 будь-які договори щодо відчуження спірного спадкового майна не укладались. Тому, у даному випадку, застосування положення про реституцію є неправомірним, оскільки відповідач ОСОБА_3 набув право власності на спірне спадкове майно на підставі договорів, укладених з відповідачем ОСОБА_6 .

На день ухвалення цього рішення, позивач права власності на спірне спадкове майно не набув, оскільки у відповідності із Гл.89 ЦК, право на спадкове майно виникає на підставі свідоцтва про право на спадщину та підлягає державній реєстрації.

Отже, позивач до отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на спірне майно і державної реєстрації, вправі витребувати це майно з чужого незаконного володіння, у разі відмови особи, у володінні якої перебуває це майно, повернути майно добровільно.

Визнання судовим рішенням правочину недійсним у зв`язку з недотриманням вимог ч.1 ст. 203 ЦК тягне за собою припинення права власності набувача на майно, що придбане за таким правочином, згідно п.3 ч.1 ст. 346 ЦК. Тому суд не вбачає підстав для додаткового вирішення питання про припинення права власності відповідача ОСОБА_3 на спірне спадкове майно.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно витрати по сплаті судового збору в розмірі 554 гривні 14 копійок (50% від суми сплаченого судового збору).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141,263-265,279 ЦПК України, ст. 202, 203, 215, 216, 346, Глави 89 ЦК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимого задовольнити частково.

Скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 30.05.2017 року Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик Аллою Антонівною, шо видане на ім`я ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), спадкова справа №80/2013, зареєстрована в реєстрі №780 про спадкування житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 30.05.2017 року Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик Аллою Антонівною, шо видане на ім`я ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), спадкова справа №81/2013, зареєстрована в реєстрі за №781 про спадкування земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0049), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсними договори купівлі -продажу житлового будинку від 23.06.2017 року з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер житлового будинку 208 та земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0049), що укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідчені Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик Аллою Антонівною.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь позивача ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 554 гривні 14 копійок.

Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 травня 2021 у справі № 556/786/21 про забезпечення позову продовжують діяти протягом дев"яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку і строки, що передбачені ст.273 ЦПК України.

Головуючий