Справа № 138/1554/21
Провадження №:2-др/138/3/22
10 лютого 2022 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Холодової Т.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області питання про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія Агро Ленд», ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Нусі» про визнання недійсними договорів оренди та припинення речових прав,
02.02.2021 від представника відповідача Фермерського господарства «Нусі» адвоката Залокоцької В.Д. надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат. Клопотання мотивовано тим, що представником позивача до заяви про стягнення судових витрат не надано детального розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в суді, а саме: перелік виконаних робіт, вартість отриманих послуг, розрахунок суми витрат на правничу допомогу, детальний опис робіт, виконаних адвокатом та підтвердження витрат, не зазначено кількість часу, витраченого на надання кожної послуги та окрема їх вартість, як це передбачено ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Крім того, на думку представника відповідача саме дії позивача призвели до існування кількох записів щодо державної реєстрації речового права на спірній земельній ділянці, а тому підставою подання позову були незаконні дії саме позивача, а не відповідачів. За таких підстав представник позивача вважає, що представником позивача не доведено співмірність наданих адвокатом послуг, а тому заява про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.
У судове засідання сторони та їхні представники, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились. Вказане згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання.
Дослідивши матеріали справи, що стосуються питання про судові витрати, суд приходить до такого.
Частина 1 ст. 246 ЦПК України визначає, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Суд встановив, що 27.01.2022 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області ухвалене рішення у цивільній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія Агро Ленд», ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Нусі» про визнання недійсними договорів оренди та припинення речових прав. Дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження. Рішенням суду позов задоволено повністю.
В ході судового розгляду представник позивача адвокат Варцаба С.А. зазначив про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі, і про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Рішенням суду від 27.01.2022 таке судове засідання призначене на 10.02.2022. Стороні позивача надано строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.
Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
02.02.2022 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Варцаби С.А. від 01.01.2022 про ухвалення у справі додаткового рішення про розподіл судових витрат, до якої додані копія Договору про надання правової допомоги від 01.07.2021, копія Додаткової угоди від 01.08.2021 до Договору про надання правової допомоги від 01.07.2021, копія Акту приймання-передачі наданих послуг від 28.01.2022 та рахунок від 28.01.2022.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Також у даній постанові міститься висновок про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 2 ст. 141 ЦПК України визначає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Суд встановив, що відповідно до ордеру № 1015069 від 19.10.2021, Договору про надання правової допомоги від 01.07.2021 та Додаткової угоди від 01.08.2021 до Договору про надання правової допомоги від 01.07.2021 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес» доручило адвокату Варцабі С.А. професійну правничу допомогу у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія Агро Ленд», ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Нусі» про визнання недійсними договорів оренди та припинення речових прав. Пунктом 4.2. вказаного Договору визначено, що гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору.
За таких підстав суд відхиляє посилання представника відповідача як на підставу для відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат відсутність детального розрахунку суми судових витрат понесених позивачем.
Так само суд відхиляє й посилання представника відповідача на те, що саме дії позивача призвели до існування кількох записів щодо державної реєстрації речового права на спірній земельній ділянці, а тому підставою подання позову були незаконні дії саме позивача, а не відповідачів, оскільки такі посилання фактично свідчать про незгоду відповідача з рішенням суду від 27.01.2022, а не доводять неспівмірність заявленої представником позивача до стягнення суми витрат на правничу допомогу. Більше того, суд звертає увагу, що представником відповідача ФГ «Нусі» до суду була подана заява про визнання ним позову.
Керуючись ст. 137 ч. 2, 3, 6, 141 ч. 2, 246 ч. 1, 259 ч. 1, 2, 270, 269-272 ЦПК України суд, -
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Суддя Т.Ю. Холодова