печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2022 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Орел А. О.,

за участі представника відповідача Міністерства юстиції України - Горової С. В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: Державний реєстратор Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук Володимир Олександрович, товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер», обслуговуючий кооператив «Екодом-1», про визнання незаконними дій та часткове скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Печерського районного суду м. Києва 25 травня 2020 року надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: Державний реєстратор Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук В. О., ТОВ «Ханбер», ОК «Екодом-1», про визнання незаконними дій та часткове скасування наказу.

11 грудня 2020 року ухвалою судді Писанця В. А. у справі відкрито підготовче провадження /т. І а. с. 169-170/.

21 жовтня 2021 року на підставі розпорядження керівника апарату суду № 379 від 21 жовтня 2021 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, та передано судді Литвиновій І. В., згідно з протоколом /т. ІV а. с. 138, 139/.

10 лютого 2022 року позивачами через свого представника подано спільну заяву про залучення співвідповідачів та зміну предмету позову /т. ІV а. с. 180-207/.

Вказана заява обґрунтована тим, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У цьому випадку у результаті задоволення вимоги щодо скасування наказу Мін`юсту, як документу, на підставі якого було проведено припинення прав власності позивачів, суд одночасно, на підставі приписів пункту 3 ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», має визнати право власності на відповідне майно за позивачами, а саме право власності на:

- квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ТОВ «Сайленд»;

- квартиру АДРЕСА_2 яка зареєстрована за ОСОБА_4 ;

- паркомісце АДРЕСА_3 , яке зареєстровано за ТОВ «Сайленд»;

- паркомісце № 4 у будинку АДРЕСА_4 , яке зареєстровано за ОСОБА_5 ;

- паркомісце АДРЕСА_5 - за ОСОБА_6 ;

- паркомісце АДРЕСА_6 - за ОСОБА_7 ;

- паркомісце АДРЕСА_7 - також за ОСОБА_7 ;

- паркомісце АДРЕСА_8 - за АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ».

Зміна позовних вимог вимогами про відновлення (визнання) права власності шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння та доповнення підстав позову новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин є доцільною та кореспондується із позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20, а відтак позивачі просили здійснювати подальший розглядати справи у межах таких позовних вимог:

1. визнати дії Міністерства юстиції України незаконними та скасувати наказ від 06 лютого 2020 року № 452/5, в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 липня 2019 року № 48046548, № 48045003, № 48047480, № 48048524, № 48047902, які стосуються набуття права власності нерухомого майна ОСОБА_1 , № 48044135, № 48043447, які стосуються набуття права власності нерухомого майна ОСОБА_2 , № 48049075, яке стосується набуття права власності нерухомого майна ОСОБА_3 ;

2. визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ТОВ «Сайленд»;

3. визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 ;

4. визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_3 , за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ТОВ «Сайленд»;

5. визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_9 , за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 ;

6. визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_5 , за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 ;

7. визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_6 , за ОСОБА_8 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_7 ;

8. визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_7 , за ОСОБА_8 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_7 ,

9. визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_8 , за ОСОБА_3 шляхом витребування із чужого незаконного володіння АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ».

Окрім цього, як вищевказано, у заяві представника позивачів ініційовано питання залучення до участі у справі співвідповідачів, яке вмотивоване тим, що у разі задоволення позовних вимог позивачів, судове рішення у справі вплине на права та інтереси ТОВ «САЙЛЕНД», АТ «ЗНВКІФ «ЕКО КАПІТАЛ», ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки право власності на вищезазначені об`єкти нерухомості буде відновлено за позивачами.

03 червня 2022 року на електронну поштову скриньку суду надійшла заява представника позивачів Заяць К. В. про розгляд справи без його участі, оскільки не має можливості прибути на розгляд через оголошення воєнного стану в Україні. Подану раніше заяву про залучення співвідповідачів і зміну предмету позову підтримує і просить задовольнити.

У судове засідання позивачі та / або їхній представник не з`явилися, будучи повідомленими про час, дату і місце призначеного судового засідання належним чином.

Представник відповідача Міністерства юстиції України у судовому засіданні заперечувала, оскільки нові вимоги не можуть розглядатися одночасно з первісним позовом, не залучено співвідповідачів одночасно із подачею первісного позову.

Представники третіх осіб у справі також у судове засідання не з`явилися, заяви з приводу процесуальних питань до суду не надходили.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи у межах ініційованого питання, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зі змісту норми вказаної статті, вбачається, що змінити підставу або предмет позову позивач може тільки до початку розгляду справи по суті.

Станом на 08 червня 2022 року перехід до судового розгляду цієї справи по суті не здійснювався.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Верховний Суд відзначив, що під підставами позову, які згідно із ст. 49 ЦПК України може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13 березня 2018 року у справі № 916/1764/17.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заяву представника позивачів про зміну предмету позову у справі слід задовольнити.

За приписами частини першої статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, саме останній є особою, яка є процесуальним суб`єктом, який на думку позивача, своєю діяльністю (діями або бездіяльністю) порушив його права та до якого позивач направляє свої позовні вимоги (свій позов) звернувшись при цьому до органу суду.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношень, з приводу яких виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Положення частини другої статті 51 ЦПК України має імперативний характер, враховуючи також, що позивач самостійно визначає особу, яка, на його думку, несе юридичну відповідальність за порушення його майнових, особистих немайнових прав. В той же час, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно із частиною четвертою статті 51 ЦПК України, про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала, за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Дослідивши матеріали справи та відомості, що містяться у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація щодо того, що право власності на:

- квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Сайленд»;

- квартиру АДРЕСА_2 - за ОСОБА_4 ;

- паркомісце АДРЕСА_3 - за ТОВ «Сайленд»;

- паркомісце № 4 в будинку АДРЕСА_4 - за ОСОБА_5 ;

- паркомісце АДРЕСА_5 - за ОСОБА_6 ;

- паркомісце АДРЕСА_6 - за ОСОБА_7 ;

- паркомісце АДРЕСА_7 - за ОСОБА_7 ;

- паркомісце АДРЕСА_8 - за Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ».

Враховуючи вищевикладене та те, що судом прийнято заяву позивачів про зміну предмету позову, суд приходить до висновків, що у разі задоволення позовних вимог, рішення у справі впливатиме на права та інтереси ТОВ «САЙЛЕНД», АТ «ЗНВКІФ «ЕКО КАПІТАЛ», ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки право власності на вищезазначені об`єкти нерухомості буде відновлено за позивачами, з чого слідує що ТОВ «САЙЛЕНД», АТ «ЗНВКІФ «ЕКО КАПІТАЛ», ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слід залучити до справи у якості співвідповідачів.

Також, суд приходить до висновку про передачу вказаної справи на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси, з огляду на зміну предмету позову, який вказує на виключну підсудність спору, та виходячи з наступного.

Предметом позову у цій справі є визнання права власності на нерухоме майно, оскільки зазначені позовні вимоги приводять до вирішення питання про право власності на нерухоме майно, так як оскарження наказу Мін`юсту безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з третьою особою, яка заперечує законність дій державного реєстратора з реєстрації права власності на об`єкт нерухомості. Що кореспондується із позицією висловленою у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2020 року у справі № 640/1298/19.

Так відповідно до пункту 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відтак у результаті задоволення вимоги щодо скасування наказу Мін`юсту, як документу на підставі якого було проведено припинення прав власності позивачів, суд одночасно, на підставі приписів п. 3 ст. 26 Закону, має визнати право власності на відповідне майно за позивачами.

Тобто предметом спору у цій справі є визнання та поновлення права власності на нерухоме майно, оскільки зазначені позовні вимоги приводять до вирішення питання про право власності на це нерухоме майно. Також слід зазначити, що спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до частини першої ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до частини восьмої ст. 30 ЦПК України, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

У відповідності до пункту 1 частини першої ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-20, 30-32, 43, 48, 49, 51, 55, 258-261, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Прийняти заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 - адвоката Заяць Костянтина Вікторовича про зміну предмету позову.

Заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 - адвоката Заяць Костянтина Вікторовича про зміну предмету позову задовольнити.

Розглядати цивільну справу у наступній редакції:

- визнати дії Міністерства юстиції України незаконними та скасувати Наказ від 06 лютого 2020 року № 452/5, в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 липня 2019 року № 48046548, № 48045003, № 48047480, № 48048524, № 48047902 , які стосуються набуття права власності нерухомого майна ОСОБА_1 , № 48044135, № 48043447, які стосуються набуття права власності нерухомого майна ОСОБА_2 , № 48049075, яке стосується набуття права власності нерухомого майна ОСОБА_3 ;

- визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайленд»;

- визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 ;

- визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_3 , за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайленд»;

- визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_9 , за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 ;

- визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_5 , за ОСОБА_1 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 ;

- визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_6 , за ОСОБА_8 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_7 ;

- визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_7 , за ОСОБА_8 шляхом витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_7 ;

- визнати право власності на паркомісце АДРЕСА_8 , за ОСОБА_3 шляхом витребування із чужого незаконного володіння Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕКО КАПІТАЛ».

Клопотання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 - адвоката Заяць Костянтина Вікторовича - про залучення співвідповідачів задовольнити.

Залучити до справи № 757/20926/20-ц у якості співвідповідачів:

Товариство з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНД» (код 41710882, місцезнаходження: 65033, вул. Аеропортівська, буд. 33/А);

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_10 );

ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_11 );

ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_12 );

ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса, АДРЕСА_13 );

Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еко Капітал», код 40884976, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 114).

Цивільну справу № 757/20926/20-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Закритий недивесифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еко капітал», треті особи: Державний реєстратор Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук Володимир Олександрович, товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер», обслуговуючий кооператив «Екодом-1», про визнання незаконними дій та часткове скасування наказу, визнання права власності, передати на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст судового рішення складено 08 червня 2022 року.

Суддя І. В. Литвинова