220/1851/21
2/241/107/2022
24.01.2022 року Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді Чудопалової С.В.
при секретарі Небиліченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Самойленко Петро Миколайович до ОСОБА_2 , про відшкодування збитків в порядку регресу, -
26.10.2021 позивач ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Самойленко П.М. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу та в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 16.01.2018 року о 12 год. 00 хв. в м. Одесі по вул. Дніпропетровська дорога та вул. Бочарова, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 . Відповідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2018 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким керував відповідач, була забезпечена Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»), що підтверджується полісом №АК/1473937. Страховик пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - ПрАТ «Європейський страховий альянс» - звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування, яке на підставі страхового акту №ОЦ/008/000/18/0100 від 29.10.2018 року було виплачено у розмірі 7 548,70 грн. При цьому з моменту дорожньо-транспортної пригоди відповідачем не було повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду у встановлений законом строк. 01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АК/1473937 ФОП ОСОБА_1 . Таким чином позивачу перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача збитків в порядку регресу, які він і просить стягнути з відповідача у розмірі 7548, 70 грн, а також понесені судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 2000 грн.
За ухвалою судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11.11.2021 дану справу було передано за підсудністю до Першотравневого районного суду Донецької області.
09.12.2021 за ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не прибув, просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надавав.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку.
На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до копії поліса №АК/1473937 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечено транспортний засіб «Ford Focus С907», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », строк дії з 20.01.2017 до 19.01.2018 року (а.с.8).
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за фактом того, що він 16.01.2018 року о 12 год. 00 хв, керуючи автомобілем «Ford», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » не виконав вимог дорожнього знаку 5.16 (розворот) в наслідок чого допустив зіткнення з авто «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр (поворот ліворуч), тим самим порушив вимоги п. 8.4, 2.3б, 10.1. ПДР. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.15). Постанова набрала законної сили 27.02.2018 року. Тобто факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2018 року, є встановленим і доказуванню не підлягає.
Відповідно до рахунку фактури № ИС-00000049 від 26.01.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 7548, 70 грн (а.с.11).
На підставі страхового акту №ОЦ/008/000/18/0100 від 29.10.2018 року, ПрАТ «УПСК» визнало вказану подію страховим випадком та виплатило ПрАТ «Європейський страховий альянс» страхове відшкодування у розмірі 7548, 70 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1938 від 01.11.2018 року (а.с.29-30).
29.11.2018 року з метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.31). До теперішнього часу в добровільному порядку суму не відшкодовано.
Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 1ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Частина 1статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та/або якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2пункту 33.1 статті 33 цього Закону;
Статтею 33 Закону визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
01.10.2020 року між ПрАТ УПСК (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , (новий кредитор) укладено Договір цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за № ОЦ/008/000/18/0100 ОСОБА_2 у розмірі 7548, 70 грн (а.с.34-38).
Таким чином, встановивши що, внаслідок компенсації ПрАТ «УПСК» шкоди потерпілій стороні у ДТП, та укладення між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 договору про відступлення права вимоги, позивач набув право вимоги до відповідача, а також відсутність підстав для відмови у позові, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, позивач у позовній заяві висуває вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу та судового збору.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8.ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З огляду на принципи диспозитивності та змагальності суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Він повинен дати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення в клопотанні іншої сторони, а також її доказам стосовно невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям сумірності.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені позивачем, а тому приходить до висновку про необхідність їх стягнення у розмірі 2000грн.
Також, згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, в розмірі 908 грн.
Керуючись ст. ст.4,5,12,13,76-81,133,141,263-265,280-282 ЦПК України, суд -
Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Самойленко Петро Миколайович до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 7 548 (сім тисяч п`ятсот сорок вісім)гривень 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) судові витрати, що складаються із суми сплаченого судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень та витрат на професійну правничу допомогуу розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя С.В. Чудопалова