Справа №443/1960/21
Провадження №2/443/199/22
РІШЕННЯ

іменем України

27 травня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Жидачівська міська рада про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивач) подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідачка), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Жидачівська міська рада,в якій просить визнати за ним право власності на 2/6 частини будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_3 , який до дня смерті проживав у своєму будинку по АДРЕСА_1 , який відносився до категорії колгоспного двору, головою якого був він. Станом на 1983-1985 у колгоспному дворі були зареєстровані і проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Відповідно до рішення №15 від 15.01.2010 Бережницької сільської ради, враховуючи відмови колишніх членів двору, крім ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було вирішено оформити за ним право власності на 4/6 частини зазначеного господарства. ОСОБА_3 склав заповіт, яким належний йому на праві приватної власності майно заповів йому. Він звернувся у державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у оформлені спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння.

Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася.

Представник третьої особи подала пояснення на позовну заяву, в якій повідомив про відсутність на час розгляду в суді цієї справи матеріалів та іншої інформації, яка була б підставою щодо заперечення чи визнання позову.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає, наслідки визнання позову їй зрозумілі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заяви, клопотання, подані учасників справи.

Позивачем подано заяву на виконання ухвали суду (а.с.34).

Представником позивача подано заяву про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.52), заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача та підтримання позовних вимог (а.с.59).

Відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог (а.с.49).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 10.12.2021 залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.31-32).

Ухвалою від 22.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.37-38).

Ухвалою підготовчого засідання від 12.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.53-54).

Ухвалою судового засідання від 27.05.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.60).

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 25.05.2021, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (а.с. 19)

ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.02.2009 (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.06.1989, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 (а.с.14)

Відповідно до свідоцтва про смерть від 25.05.2021, ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Заболотівці Жидачівського району Львівської області (а.с.9).

11.02.1998 ОСОБА_3 заповів все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право ОСОБА_12 (а.с.11).

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 25.05.2021, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Заболотівці Жидачівського району Львівської області (а.с.10).

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 05.08.2006. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_14 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.08.2006 (а.с.4).

Рішення ВК Бережницької сільської ради №15 від 15.01.2010 вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на 4/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.02.2010 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25352831 від 18.02.2010, 4/6 житлового будинку в АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 (а.с.6, 7).

Технічним паспортом від 28.04.2021 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок «А-1», загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м., сарай «Б», сарай «В», сарай «Г» ворота 1, огорожа 3, колодязь 1/2К (а.с.20-26).

Довідкою виконавчого комітету Жидачівської міської ради №1092 від 24.05.2021 встановлено, що ОСОБА_3 дійсно був останнім членом колгоспного двору в АДРЕСА_1 . Від імені ОСОБА_3 було посвідчено заповіт в користь онука - ОСОБА_1 . ОСОБА_3 проживав і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживав онук ОСОБА_1 (а.с.16).

Згідно з довідкою Жидачівської державної нотаріальної контори від 27.05.2021, спадкоємцем всього майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його внук ОСОБА_1 (а.с.18).

Відповідно до постанови Жидачівської ДНК від 08.06.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на 2/6 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.12).

Витягом з погосподарської книги №208 від 05.10.2021 встановлено, що згідно запису в погосподарських книгах в житловому будинку в АДРЕСА_1 станом на 1983-1985 рік, який відноситься до суспільної групи господарств - колгоспний двір, були зареєстровані і проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Станом на 30.06.1990 ОСОБА_3 був останнім членом колгоспного двору (а.с. 8, 17).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації ними цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до приписів статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 563 ЦК УРСР, якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу.

Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом частини 3 статті 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Станом на 30.06.1990 ОСОБА_3 був останнім членом колгоспного двору.

Позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 4/6 частини цього будинку. Інші 2/6 частини належали на час відкриття спадщини (час смерті) дідові ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 зробив особисте розпорядження, згідно з яким все своє майно заповів позивачу по справі.

Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зазначає, що з огляду на час відкриття спадщини застосуванню підлягають правила спадкування, передбачені ЦК УРСР. ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 за заповітом. Інших спадкоємців за заповітом спадкодавець ОСОБА_3 не визначив. ОСОБА_1 прийняв спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: проживав разом із спадкодавцем і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право власності на 2/6 частини зазначеного житлового будинку, разом з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 524, 525, 533, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район, с.Заболотівці, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район, с.Заболотівці), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Жидачівська міська рада (місцезнаходження: Львівська область, Стрийський район, м. Жидачів, вул. Шашкевича, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 04056167) про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на 2/6 частини житлового будинку «А-1» загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами (сараєм «Б», сараєм «В», сараєм «Г» воротами 1, огорожею 3, колодязем 1/2К), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 06 червня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів