Житомирський апеляційний суд
Справа №288/576/17 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 44 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №288/576/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2021 року, яке ухвалено суддею Корбутом В.В.

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначив, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 2,2086 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі договору оренди від 12.05.2006 була передана у користування Приватному сільськогосподарському підприємству «Україна».

18 лютого 2011 року позивач звернувся до Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» з заявою про розірвання договору оренди у зв`язку із закінчення строку його дії. Однак, Приватне сільськогосподарське підприємство «Україна» відмовило ОСОБА_2 у поверненні земельної ділянки та продовжило незаконно нею користуватись. Крім того, Приватне сільськогосподарське підприємство «Україна» незаконно використовує належну ОСОБА_2 частку пайового фонду майна вказаного підприємства.

Враховуючи, що незаконні дії відповідача викликали у позивача глибокі та тривалі фізичні та моральні страждання, створили суттєві перешкоди в основних сферах життєдіяльності, внаслідок чого позивач так і не відновив своє життєве функціонування, ОСОБА_2 просив стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» на свою користь заподіяну моральну шкоду у розмірі 3 272 284,16 грн.

Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 травня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2020 року до участі у цій цивільній справі залучено правонаступника померлого ОСОБА_2 ОСОБА_1 (т.1 а.с.74).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи. Так суд першої інстанції в порушення вимог ст. 197, 198 ЦПК України не вирішив під час розгляду справи питання про заміну неналежного позивача ОСОБА_2 , на належного ОСОБА_1 . Крім того, суд не звернув уваги на ті обставини, що після смерті батька ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно, яке складається із земельної ділянки із кадастровим номером :01:000:0218, площею 2,2086 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Почуйківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області і апелянт звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на спадкове майно вирішується в суді і на спірну земельну ділянку був накладений арешт. Таким чином, враховуючи, що предметом спору у даній справі є захист права на нерухоме майно, яке у разі обґрунтованості позову, може бути успадковано, висновок суду про те, що право ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди не перейшло до його спадкоємця ОСОБА_1 є помилковим.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу сторона відповідача не скористалася.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Так, стаття 1230 Цивільного кодексу України встановлює особливості спадкування права на відшкодування збитків, моральної шкоди та сплату неустойки.

Частиною третьою цієї статті визначено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Тобто право на відшкодування моральної шкоди переходить до спадкоємця виключно у разі, якщо відшкодування моральної шкоди було присуджено спадкодавцеві за його життя, в інших видках таке право до спадкоємця не переходить.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди нерозривно пов`язані із особою померлого ОСОБА_2 та не допускають правонаступництва, оскільки не входять до складу спадщини після смерті цієї особи, а тому висновок районного суду про залучення ОСОБА_1 до участі у справі на підставі ухвали суду від 23.09.2020 року як правонаступника померлого позивача ОСОБА_2 та розгляд справи по суті - є помилковим.

Відповідно до положень ч.1ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що спірні правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди мають особистий характер, нерозривно пов`язані з фізичною особою (в даному випадку з особою спадкодавця ОСОБА_2 як позивача у справі), а тому не допускають правонаступництво, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2021 року скасувати.

Провадження у справі №288/576/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» про відшкодування моральної шкоди закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 червня 2022 року.

Головуючий Судді