Справа № 216/4295/20
провадження №2/216/359/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бутенко М. В.

за участю секретаря судового засідання Кравець А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (Відповідач) про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 28.09.2007 року уклали кредитний договір № KRP0AU20130458.

Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 16505.38 [Долар США] на термін до 27.09.2014 р., а Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № KRP0AU20130458. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 09.06.2020 року має заборгованість - 23939.33 [Долар США], яка складається з наступного: 5271.71 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 6551.16 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 48.09 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 12068.37 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Просять суд винести рішення. яким стягнути з Відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 23939.33 [Долар США] , що за курсом 26.60 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2020 року складає 636786.18 грн. за кредитним договором № KRP0AU20130458 від 28.09.2007 року, яка складається з наступного: 5271.71 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 6551.16 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 48.09 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 12068.37 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 10.11.2020 року провадження по справі було відкрито, справу було призначено до розгляду по суті у спрощеному провадженню без виклику сторін.

10.12.2020 від відповідача ОСОБА_1 судом було отримано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

31.01.2021 року судом було отримано відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву з додатками, у якому вона вважає позов необґрунтованим та недоведеним та таким що не підлягає до задоволення, просить суд звернути увагу на розглянуті цивільні справи № 216/273/14-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, та № 216/2083/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Приватного нотаріусу Чернігівського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, третя особа - Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та застосувати позовну давність.

04.02.2021 року судом було отримано відповідь на відзив від представника по справі акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з додатками, у якому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Сторони а/або представники сторін в судове засідання, призначене на 25.01.2022 року не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, позивачем письмово зазначено, що він просить суд слухати справу за відсутністю його представника, відповідачем також у своєму відзиві висловлено свою позицію щодо позовних вимог позивача, у задоволенні яких вона просить суд відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 28.09.2007 року уклали кредитний договір № KRP0AU20130458.

Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 16505.38 [Долар США] на термін до 27.09.2014 р., а Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

28. 07. 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому зазначив, що згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 16505.38 [Долар США] на термін до 27.09.2014 р., а Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № KRP0AU20130458. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконала.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 09.06.2020 року має заборгованість - 23939.33 [Долар США], яка складається з наступного: 5271.71 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 6551.16 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 48.09 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 12068.37 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що підтверджується доданим до справи розрахунком заборгованості.

Згідно матеріалів цивільної справи № 216/273/14 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки встановлено що 28 вересня 2007 року між Позивачем та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №KRP0AU20130458, згідно умов якого остання отримала кредитні кошти, в іноземній валюті, у сумі 16 505,38 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,16% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 26.09.2014 року.

Відповідно до умов укладеного договору Позичальник зобов`язана щомісяця сплачувати кредит, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, комісії, а у разі неналежного виконання зобов`язань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором, між тими самими сторонами було укладено Договір застави рухомого майна №KRP0AU20130458 від 28.09.2007 року, згідно умов якого ОСОБА_1 передала у заставу Банку автомобіль Chevrolet, модель: Aveo SF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить їй на праві власності.

У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, станом на 03.01.2014 року, утворилась заборгованість, розмір якої дорівнює 5 599,27 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом 5514,27 дол. США., заборгованість за відсотками 69,79 дол. США., заборгованість по комісії - 14,90 дол. США., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 0,31 дол. США. Разом: 5599,27 дол. США (5514,27 + 69,79 + 14,90 + 0,31), що по курсу НБУ, станом на 03.01.2014 року, є еквівалентом 44 738,17 грн.

Відповідно до ст.ст.572, 590 ЦК України, у разі порушення боржником основного зобов`язання, заставодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета застави.

Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором: вилучити у Позичальника та передати в заклад Банку - предмет застави, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), та звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного майна з укладенням від імені Позичальника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі знаттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАЇ України, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути витрати у справі.

Рішенням суду від 09.10.2015 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» були задоволені в повному обсязі. Було ухвалено: в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №KRP0AU20130458 від 28.09.2007 року, яка станом на 03.01.2014 року, становить 5 599 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) дол. США. 27 центів, з яких:заборгованість за кредитом 5514,27 дол. США, заборгованість за відсотками 69,79 дол. США, заборгованість по комісії - 14,90 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 0,31 дол. США. Разом: 5599,27 дол. США (5514,27 + 69,79 + 14,90 + 0,31), що по курсу НБУ, станом на 03.01.2014 року, є еквівалентом 44 738,17 грн., вилучити у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у місті Кривому Розі, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 , та передати у заклад Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) предмет застави: автомобіль Chevrolet, модель: Aveo SF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить їй на праві власності, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Chevrolet, модель: Aveo SF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить їй на праві власності. Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Chevrolet, модель: Aveo SF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у місті Кривому Розі, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 , шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50, ),з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по свідоцтву про реєстрацію т/з, його дублікату, для подальшої реалізації, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»: судовий збір 569 (п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 18 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання Кредитного договору, - недійсним, було відмовлено у повному обсязі.

Рішення Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу було оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року, було постановлено: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2015 року змінити. Абзац п`ятий резолютивної частини рішення суду доповнити реченням наступного змісту: «Початкова ціна предмета іпотеки встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій». В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України від 17 травня 2017 року, Касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року в частині доповнення абзацу п`ятого резолютивної частини рішення суду реченням наступного змісту: «Початкова ціна предмета іпотеки встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій» скасувати. У іншій частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року та рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2015 року залишити без змін.

Відповідно до постанови про передачу майна боржника від 17.03.2020 року, акту р: у . приймання-передавання від 17.03.2020 року, які додаються до відзиву,автомобіль Chevrolet, модель: Аveo 8Р69Y, рік випуску 2007, р/н НОМЕР_2 у мене було вилучено та передано АТ КБ «Приватбанк».

Чи реалізований автомобіль та за яку суму, дані відсутні..

Виконавчий лист у справі: № 216/273/14-ц про витребування транспортного засобу був пред`явлений на виконання до Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу лише 04.02.2020 року.

Таким чином, на сьогодні позивачем пред`явлені до ОСОБА_1 позовні вимоги без врахування вартості вилученого у неї майна за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09.10.2015 року у справі № 216/273/14-ц.

Також, Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28.07.2018 року було ухвалено рішення по цивільній справі № 216/2083/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Приватного нотаріусу Чернігівського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, третя особа - Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та застосувати позовну давність. Позов було задоволено, було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16 листопада 2017 року вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. зареєстрованим в реєстрі за номером 10997, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» згідно кредитного договору № KRР0AU20130458 від 28 вересня 2007 року та розрахунку заборгованості станом на 29.08.2017 року грошових коштів в сумі 13791,69 доларів США, що за курсом 25,51 відповідно до службового розпорядження НБУ від29.08.2017 року складає 351826,01 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , МФО № 305299, рахунок № НОМЕР_4 , юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення щодо задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню було прийнято судом на підставі висновку щодо порушення нотаріусом вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» - вчинено виконавчий напис після спливу трьох років з дня виникнення права на вимогу. Дане рішення не було оскаржено , набрало чинності 28.08.2018 року.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитнім договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковім для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України)

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

За змістом укладеного договору ОСОБА_1 повинна була повернути кредит до 27.09.2014 року. Відповідно, позивач міг звернутися до суду з вимогами про захист своїх порушених прав до 28 вересня 2017 року (протягом трирічної позовної давності).

Крім того, право вимоги за кредитним договором № ККР0АШ0130458 від 28.09.2007 року у позивача виникло ще 01.07.2011 року, тобто після першої прострочки оплати кредиту.

За змістом статей 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Кредитним договором не зафіксована домовленість сторін про збільшення позовної давності.

З огляду на зазначене, позовна давність сплинула 28.09.2017 року.

П.1 статті 16 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 ст.32). ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність» - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного часу після чинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів , які могла стати неповними внаслідок спливу часу» (див. тиіаіін тиіапсііз рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 року («ОАО Це/1уапауа Котрапіуа Уикоз V. Ктвіа», заява № 14902/04, параграф 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22.10.1996 року («ЯіаЬЬіпрз апсі Оікег х.іНе IIп Не сі Кіпусіот», заяви № 22083/93 і № 22095/93 , параграф 51)).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за договором для стягувача розпочався 27.09.2014 року, а сплинув 28.09.2017 року.

Нараховані суми процентів за кредитом, пеня - також підлягають стягненню лише у межах позовної давності.

Так, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом у цій справі, оскільки договором встановлений строк кредитування до 10 вересня 2007 року, а тому після його закінчення банк мав право просити стягнення заборгованості за кредитним договором, що виникла в межах строку кредитування.

Оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога про стягнення нарахованої на ці проценти неустойки.

Таким чином, поза межами позовної давності вимоги задовольнятись не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Проте, позивач звертався до ОСОБА_1 з позовом про звернення стягнення на заставне майно у 2014 році. Таким чином, з урахуванням загального строку позовної давності у три роки - право на звернення з позовом у відповідача закінчилось у 2017 році.

Крім зазначеного, необґрунтованими фактично є вимоги щодо стягнення комісії за користування кредитом в сумі 48.09 доларів США. У позивача відсутні правові підстави на стягнення зазначеної суми.

Така правова позиція викладена в постанові Верхового Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.12.2018 р. по справі №695/3474/17.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, зміст правочину не можу суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Цивільний кодекс України передбачає Відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Проте такого виду зобов`язання як комісія - кодексом не встановлено. Стаття 625 ЦК України передбачає що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний суд 20 лютого 2019 року по справі №666/4957/15ц визнав банківську комісію Приватбанку за кредит незаконною і зазначив, що банки не можуть зобов`язати клієнтів її сплачувати.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. І ст. 1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитнім договором, така дія, як надання фінансового інструменту, не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічнім потребам лише самого банку, такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Таким чином, вимога щодо стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом є вимогою незаконною, та такою, що не може бути задоволена. Зокрема, кошти які були сплачені ОСОБА_1 та зараховані позивачем у рахунок погашення комісії в рамках договору - необхідно зарахувати як оплату за тіло за кредиту.

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентів, комісії та пені, які нараховані поза межами дії строку кредитного договору, є безпідставними, оскільки суперечать встановленим судом обставинам справи і висновкам, викладеним у вищезгаданих постановах Верховного Суду, які суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України.

При цьому, умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, не передбачено можливість нарахування і сплати відсотків, передбачених договором за користування кредитом після закінчення строку кредитування.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають

Керуючись ст.ст.11, 14-16,610-612,623,625,629, 1054-1055 Цивільного кодексу України, ст.ст.2,18,77-81,259,263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 23939.33 [Долар США], що за курсом 26.60 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2020 року складає 636786.18 грн. за кредитним договором № KRP0AU20130458 від 28.09.2007 року, яка складається з наступного: 5271.71 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 6551.16 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 48.09 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 12068.37 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, та стягнення з відповідача дача на користь позивача судових витрат по справі - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М. В. БУТЕНКО