Справа № 149/976/22
Провадження №2/149/343/22
Номер рядка звіту 71
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
07.06.2022 м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Войнаревича М. Г.,
при секретарі Паламарчук Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Хмільницької міської ради про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Хмільницької міської ради про позбавлення батьківських прав.
Позов мотивований тим, що відповідач є матір`ю позивача, однак свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться його життям, не надає коштів на його утримання, не відвідує батьківські збори, не піклується про його здоров`я. Приймаючи до уваги вказані обставини позивач та його законний представник - батько просять позбавити відповідача батьківських прав стосовно нього, стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також вирішити питання про судові витрати.
Ухвалою суду від 13.05.2022 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Зобов`язано орган опіки та піклування Хмільницької міської ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 26.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та представник позивача надали суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують повністю проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином.
За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оглянувши веб-сайт, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (копія на а.с. 4) встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 є матір`ю позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із батьком - ОСОБА_3 , який займається його навчанням та вихованням, мати участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає (а.с. 5-10).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хмільницької міської ради, рішення № 216 від 20 травня 2022 року позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним та буде в інтересах дитини.
Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами.
Відповідно Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ) (далі - Конвенція) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції).
За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей (ч.ч. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").
Приймаючи до уваги встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,знайшов своє підтвердження, оскільки відповідач впродовж тривалого часу не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з сином, тобто фактично відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення відповідача від виховання сина та свідомого нехтування своїми обов`язками.
Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування Хмільницької міської ради, оскільки такий висновок узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та встановленими обставинами.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи,а також висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина, що відповідатиме інтересам дитини.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу зміст ч. 1 ст. 169 СК України, якою визначено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дітей суд враховує наступне.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Як встановлено судом, відповідач є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою працездатного віку, має обов`язок утримувати дитину, яка проживає з батьком, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь батька позивача аліментів на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ч. 1 ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто у даній справі з 12.05.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984,80 грн.
На підставі ст.ст. 7, 19, 150, 155, 164, 166, 180-184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 76-81, 141, 263-265, 273, 280-282, 353, 355 ЦПК України, суд,
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованошо за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.05.2022до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ