Провадження №2/522/1105/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря - Лахматової С.В.,

представника позивача адвоката Власюк К.П.,

представника відповідача адвоката Самуса Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з Київського районного суду міста Одеси надійшла цивільна справа № 947/18781/21 за позовною заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 14.02.2020 року, орган, що видав 0539, запис № 502 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), який поданий адвокатом Власюк Катериною Петрівною (адреса для листування: 01024, м.Київ, вул. Круглоуніверситетська, 2/1, офіс 1) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 13.02.2020, орган що видав 5115, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 гривень, щомісячно, починаючи з дати подання цього позову до суду й до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дати подання цього позову до суду й до досягнення дитиною трирічного віку; стягнути з ОСОБА_2 понесені ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 10000 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 22.12.2020 сторони почали проживати окремо. Позивач разом з донькою проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач не навідується до доньки, не регулярно надсилає засоби особистої гігієни й частково одяг, грошової допомоги не надає, хоча має таку можливість. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років та самостійно утримує доньку. Зазначає, що за останні сім місяців витрати на дитину не враховуючи придбання продуктів харчування становлять 36064,05 грн. Відповідач є фізичною особою-підприємцем. Також, відповідач працевлаштований в Одеському державному аграрному університеті на кафедрі геодезії та природокористування, має звання - доцент, кандидат економічних наук. Щомісячний дохід відповідача більше ста тисяч гривень. Крім того, відповідач користується нерухомим майном, а саме: заміським будинком за адресою: АДРЕСА_4 , де сторони проживали однією сім`єю, має у користуванні два дорогих автомобілі BMW I3 та Mitsubishi Outlander, які потребують не дешевого технічного обслуговування, пального тощо. Інших осіб на утриманні відповідач не має, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому, вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 гривень щомісячно, а також відповідно до ст. 84 СК України просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 5000 гривень з дати подання позову й до досягнення дитиною трирічного віку.

16.11.2021 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає. Зазначає, що відповідач не одноразово мав намір навідатися до своєї доньки за місцем її перебування, однак позивач не давала такої можливості висуваючи певні умови. Незважаючи на це відповідач продовжує піклуватися про дитину, та щомісячно надсилає допомогу. Також відповідачем, після народження доньки було укладено договір з медичним центром, яким позивач мала можливість користуватись, а саме відвідувати з дитиною педіатра, робити щеплення дитині та інше. Зазначає, що немає жодного доказу, що придбання товарів на дитину здійснені саме позивачкою та на користь малолітньої доньки ОСОБА_4 . Також посилається на те, що відповідач працевлаштований в Одеському державному аграрному університеті на посаді доцента кафедри геодезії та природокористування. Середня заробітна плата відповідача складає 5249 гривень на місяць. Вказує на не надання позивачем жодних доказів користування відповідачем заміським будинком у ж/м «Совіньйон» та двома транспортними засобами. Зазначає про надання допомоги батькам, які є людьми похилого віку та суми пенсії яким не вистачає на гідне харчування та ліки, а також молодшій сестрі ОСОБА_2 , яка є студенткою, яка знаходиться на забезпеченні батьків та відповідача. Враховуючи рівень доходу відповідача, родичів які знаходяться на його частковому утриманні, та необхідність утримувати малолітню дитину, аліменти на утримання дружини вважає неможливими та недоведеними з боку позивача. У зв`язку з чим просить суд з урахуванням ст. 182 СК України призначити розмір аліментів спів розмірний доходу відповідача (т. 1 а.с. 141 143).

26.11.2021 на електронну адресу суду та 29.11.2021 засобами поштового зв`язку на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає наступне. Батьки відповідача працюють в Департаменті охорони здоров`я Одеської міської ради діагностично-консультативному центрі. Батько - ОСОБА_5 , займає посаду: лікар-отоларінголог. Мати - ОСОБА_6 , займає посаду: лікар-офтальмолог. Батько, до того ж, є засновником ТОВ «ГЕОПЛАН ПЛЮС». Їхньої заробітної плати, доходу від товариства з обмеженою відповідальністю та пенсії цілком вистачає на забезпечення себе нормальним рівнем життя для людей їхнього віку, що спростовує твердження відповідача стосовно утримання батьків. Молодша сестра відповідача є студенткою, яка навчається на бюджетній формі навчання медичного факультету №2 Одеського національного медичного університету 4 рівня акредитації та отримує стипендію. Крім цього вона є повнолітньою і працездатною. Батьки та сестра відповідача не потребують його матеріальної допомоги та цілком самостійно мають змогу себе забезпечувати. Зазначає, що у відзиві відповідач не оспорює той факт, що він є фізичною особою-підприємцем, однак не надав довідку про свої доходи, де було б видно, що він, крім своєї зарплати, більше не отримує ніяких коштів. Твердження відповідача щодо «щомісячного надсилання допомоги» є голослівними та нічим не підтвердженими, оскільки не надано докази надсилання будь яких дитячих речей. Відповідач не забезпечує належним чином потреби дитини. Речі, які він надіслав у лютому та березні місяці були придбані спільно сторонами. Також посилається на те, що людина, яка проживає в заміському будинку, користується дорогими авто, забезпечує себе, надсилає речі дитині з чеками на суму 4000 грн., не може все це зробити на суму 5249 грн. в місяць, що наводить на висновок про те, що відповідач приховує свій реальний дохід і таким чином хоче ввести суд в оману та виконувати свої батьківські обов`язки щодо забезпечення власної дитини на найнижчому рівні (т. 1 а.с. 187 191, 201 - 205).

Протокольною Ухвалою суду від 24.05.2022 у зв`язку із зміною персональних даних (т. 2 а.с. 33 34) постановлено про заміну прізвища позивача з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. При визначенні розміру аліментів просила суд врахувати ч. 3 ст. 182 СК України. Також зазначила, що не підлягають відшкодуванню відповідачу витрати на правову допомогу, оскільки в договорі, який надав представник відповідача зазначено інший номер справи. На даний час представником відповідача є адвокат Самус Є.С., а договір відповідач підписав з юридичною компанією, тому не зрозуміло з якого приводу укладений цей договір, за які послуги. Вважає недоведеним, що даний договір стосується справи про стягнення аліментів. Також зазначила, що такі самі документи сторона подала в рамках справи про визначення місця поживання дитини.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнавав з підстав викладених у відзиві. Також просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14700 гривень, зазначивши, що між ним та АО «Міжнародна адвокатська компанія» «ЛАРГЕ» укладено договір про співробітництво (партнерство).

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що з 02 лютого 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_4 , яке видано 02.02.2020 Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (т. 1 а.с. 14).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_5 , яке видано 11.12.2020 Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (т. 1 а.с. 15).

Як вбачається з виписки з трудової книжки серії НОМЕР_6 позивач ОСОБА_1 працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради на посаді лікаря-ендокринолога консультативно-діагностичного центру (амбулаторно-поліклінічного відділення) (т. 1 а.с. 16 17).

На даний час позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років з 05.10.2020 по 30.07.2023 року (т. 1 а.с. 18).

На підтвердження витрат на утримання дитини позивачем надано виписки з додатку «ПриватБанк», прінт-скріни листування з продавцями інтернет-магазинів, чеки, видаткові накладні, акти надання послуг, чеки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1979 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 798XII (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, вбачається, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до змісту ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч .3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав та результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 1 січня 2022 року становить 2100 гривень.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я відповідача, матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, судом установлено, що відповідно до довідки № 132 від 15.11.2021 ОСОБА_2 працює в Одеському державному аграрному університеті на посаді доцента кафедри геодезії та природокористування з 01.09.2010 по теперішній час (т. 1 а.с. 147).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 в Одеському державному аграрному університеті за період з 01.01.2021 по 31.10.2021 отримав дохід у розмірі 52249,18 гривень (т. 1 а.с. 148).

Відповідно до інформації наданої на виконання ухвали суду від 30.11.2021 про витребування доказів, Головним управлінням ДПС в Одеській області № 31/5/15-32-73-06 від 04.01.2022, згідно даних ІТС «Податковий блок» ОСОБА_2 перебував на обліку в Приморській державній податковій інспекції Головного управління ДПС в Одеській області, як фізична особа підприємець з 14.05.2013 по 30.11.2021. Згідно даних поданої декларації ОСОБА_2 обсяг доходу за період з 01.10.2020 по 30.11.2021 становить 4502455,65 (в т.ч. 4-й квартал 2020 року 1884461,00 грн., січень- листопад 2021 року 2617994,65 грн.) (т. 1 а.с. 225 226).

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2021 була здійснена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 . Підстава: власне рішення (т. 1 а.с. 231 233).

Як вбачається з наданих відповідачем експрес-накладних відповідач через ТОВ «Нова Пошта» 02.07.2021, 20.07.2021, 23.08.2021, 24.09.2021 надсилав на адресу позивача іграшки, товари для дому, одяг (т. 1 а.с. 149 150). Також здійснював замовлення та придбання дитячих товарів, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями фіскальних чеків (т. 1 а.с. 168, 170 177, 179, 182 183, 184).

З наведеного вбачається, що відповідач у добровільному порядку надає допомогу малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В той же час, визначаючи розмір аліментів, суд враховує розмір доходів, який було отримано відповідачем, як фізичною особою підприємцем, та те, що рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця було прийнято відповідачем під час розгляду справи щодо стягнення з нього аліментів, а саме 30.11.2021.

Натомість, відхиляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі визначеному позивачкою зазначає, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Так, судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, аналізуючи наявні у справі докази, беручи до уваги обґрунтування позовних вимог, наведене позивачем та зміст заперечень відповідача проти позову, а також той факт, що обов`язок утримувати дітей покладений на обох батьків, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 15000,00 грн., є завищеним та наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає з матір`ю, оскільки вказаний факт визнається сторонами, а тому відповідно до ст. 82 ЦПК України не потребує доказуванню.

Частиною 2статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4статті 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Підстави для припинення такого права передбачені ст. 85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3статті 77 СК України).

За рішенням суду розмір аліментів присуджується одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частини 1-3статті 80 СК України).

Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу, через що вимоги позивачки, з якою проживає їх з відповідачем донька, яка не досягла трьох років, є обґрунтованими з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, тобто має можливість надавати дружині матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів на утримання позивача суд враховує, що ОСОБА_2 є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей немає, доказів наявності непрацездатних членів сім`ї на утриманні відповідача, останнім не надано. Також відповідачем не надано даних щодо відсутності можливості надавати позивачу матеріальну допомогу, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи зі встановлених доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів у розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться його батьки, які є пенсіонерами та молодша сестра ОСОБА_2 , яка є студенткою 4 курсу Одеського національного медичного університету, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду не надано. Надані суду копії пенсійного посвідчення батька відповідача та довідка Одеського національного медичного університету від 09.11.2021, щодо навчання ОСОБА_9 на четвертому курсі університету не підтверджують перебування батьків та сестри відповідача та його утриманні. Натомість відповідно до роздруківки з сайту Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 25.11.2021 батько відповідача - ОСОБА_5 , займає посаду: лікар-отоларінголог, та мати - ОСОБА_6 , займає посаду: лікар-офтальмолог (а.с. 192, 193). Крім того, згідно з відомостей безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань батько відповідача - ОСОБА_5 є засновником ТОВ «ГЕОПЛАН ПЛЮС» (а.с. 194 196).

Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовна заява на адресу суду направлена засобами поштового зв`язку 17.06.2021, тому з вказаного дня підлягають стягненню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини та на утримання позивача до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом установлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав наступні письмові докази в копіях:

- договір №20060 про надання правої (правничої) допомоги від 02.06.2021 між Адвокатським бюро «Сімейний адвокат Катерина Власюк» та ОСОБА_3 (т.1 а.с. 85 - 90);

- додаткову угоду від 02.06.2021 за № 1 до договору №20060 про надання правої (правничої) допомоги від 02.06.2021 між Адвокатським бюро «Сімейний адвокат Катерина Власюк» та ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 якої розмір гонорару за надання правової допомоги складає 10000 гривень, які сплачуються до 10.06.2021 (т. 1 а.с. 91 92);

- акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 02.06.2021 між Адвокатським бюро «Сімейний адвокат Катерина Власюк» та ОСОБА_3 , відповідно до якого сторонами погоджено вартість зазначених в акті та фактично наданої правової допомоги, яка становить 10000 гривень (т. 1 а.с. 95);

- додаткову угоду від 18.05.2022 за № 5 між Адвокатським бюро «Сімейний адвокат Катерина Власюк» та ОСОБА_3 до договору №20060 про надання правої (правничої) допомоги від 02.06.2021 (т. 2 а.с. 36 - 37).

06.05.2022 на адресу суду від представника відповідача адвоката Самуса Є.С. надійшла заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 14700 гривень.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано наступні письмові докази в копіях:

- договір №Ф/07-21 про надання правової допомоги від 28.07.2021 між Адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська компанія» «ЛАРГЕ» та ОСОБА_2 . Відповідно до п. 2.2. Договору Адвокатське об`єднання бере на себе обов`язок вести справу № 947/18781/21 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини (т. 2 а.с. 12 - 14);

- додаткову угоду між Адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська компанія» «ЛАРГЕ» та ОСОБА_2 від 25.11.2021 за № 1 до договору №Ф/07-21 про надання правової допомоги від 28.07.2021, відповідно до п. 4.1 якої Замовник сплачує виконавцю 14700 гривень (т. 2 а.с. 15);

- акт виконаних робіт № 23 від 25.01.2022 між Адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська компанія» «ЛАРГЕ» та ОСОБА_2 на суму 14700 грн. Виконавець уповноважений на виконання робіт за договором адвокат Самус Є.С. (т. 2 а.с. 16);

- виписку з рахунку від 29.11.2021, відповідно до якої ОСОБА_2 сплатив за послуги правової допомоги 14700 грн. АО «Міжнародна адвокатська компанія» «ЛАРГЕ» (т. 2 а.с. 18);

- договір про співробітництво (партнерство) № 23 від 23.06.2022 між адвокатом Самус Є.С. та АО «Міжнародна адвокатська компанія» «ЛАРГЕ» (т. 2 а.с. 19 21).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.3, 4, 5 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує правову позицію висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

З урахуванням частково задоволених позовних вимог, розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Що стосується витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, ціну позову, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14700 гривень є завищеними, а тому суд дійшов висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень.

Враховуючи, що на користь позивача та відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в одному розмірі, а саме у розмірі 4000 гривень, слід провести взаємозалік стягнутих сум, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 28 жовтня 2020 року в справі № 468/1095/15-ц.

Керуючись ст.ст. 80, 84, 85, 180 182, 184, 191 СК України, ст.ст. ст.ст. 9, 10, 12, 18, 137, 141, 263-265, 353, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з 17 червня 2021 року й до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно починаючи з 17 червня 2021 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 15 червня 2022 року.

Суддя Ю.І.Ковтун