Провадження №2/523/1054/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2022 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, справу за позовом -

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі (65102, м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, 36 Г) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Вимоги позову обґрунтував тим, що 23 квітня 2010 року між позивачкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, було зареєстровано шлюб та зроблено відповідний актовий запис за № 79, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного тану Одеського міського управління юстиції Серія НОМЕР_1.

З початку вересня 2010 року ОСОБА_1 посилилася та почала проживати разом з чоловіком ОСОБА_4 та вести спільне господарство подружжя у квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира належала на праві власності матері чоловіка - ОСОБА_5, на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2002 року.

У вказаній квартирі ОСОБА_4 був зареєстрований та постійно проживав починаючи з 10.09.2003 року, розпоряджався та здійснював управління майном яке знаходилось квартирі, утримував квартиру в належному придатному стані, сплачував всі передбачені комунальні платежі тощо.

10 вересня 2010 року ОСОБА_1 зареєструвала своє фактичне місце проживання у вказаній вище квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в наслідок тривалої хвороби настала смерть матері чоловіка позивача - ОСОБА_5 про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21 вересня 2016 року.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, що розташована у АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець ОСОБА_5 жодного заповіту на інших осіб, на майно яке її належало не складала. Відтак спадкоємцем першої черги за законом є її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 після смерті його матері намагався у встановленні законодавством строк подати до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини у порядку спадкування за законом першої черги, однак не встиг та ІНФОРМАЦІЯ_4 в наслідок тривалої тяжкої хвороби помер, про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_3 видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області 28.03.2018 року.

Однак за життя, ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину у вигляді квартири є АДРЕСА_1, після смерті його матері, як спадкоємець першої черги за законом, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але з поважних підстав не отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. З огляду на те, що на час відкриття спадщини позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована та постійно проживала разом з чоловіком тому, вона як спадкоємець першої черги є такою, що фактично прийняла вказану спадщину у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

05.09.2019 року до Суворовської державної нотаріальної контори в місті Одесі ОСОБА_1 була подана заява про прийняття спадщини до майна померлого чоловіка ОСОБА_4, яке складається з: квартири АДРЕСА_1.

24 червня 2020 року ОСОБА_1 була надана постанова за № 2500/02-31 «Про відмову у вчинені нотаріальної дії», в якій їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, з мотивів того, що ОСОБА_4 не прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 Разом з тим, у вказаній постанові ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду, з питання встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5

Отже, на даний час оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку на нерухоме майно, ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги, не має можливості. Так, виходячи з обставин, що сталися, з метою захисту своїх спадкових прав, як дружина померлого нині ОСОБА_4, була змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав з цим позовом.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 липня 2021 року відкрито провадження по справі та прийнято справу до розгляду за нормами загального позовного провадження. (а.с. 73,74).

Окрім того, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2021 року було витребувано від державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Дацкової Ф. А. (АДРЕСА_3) завірену належним чином копію спадкової справи №741/2018, заведену до майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4) померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 78,79).

Позивач в судове засідання не прибув та матеріали справи містять клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 129).

Відповідачі в судове засідання не прибули, про розгляд справи обізнані належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. (а.с. 85,87). Окрім того, до своїх заяв додали нотаріально посвідчені заяви про визнання позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. (а.с. 86,88).

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про розгляд справи обізнаний належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 93).

Згідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд встановив наступні обставини.

23 квітня 2010 року між позивачкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, було зареєстровано шлюб та зроблено відповідний актовий запис за № 79, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного тану Одеського міського управління юстиції Серія НОМЕР_1. (а.с. 8).

У вказаній квартирі ОСОБА_4 був зареєстрований та постійно проживав починаючи з 10.09.2003 року, розпоряджався та здійснював управління майном яке знаходилось квартирі, утримував квартиру в належному придатному стані, сплачував всі передбачені комунальні платежі тощо.

З початку вересня 2010 року ОСОБА_1 посилилася та почала проживати разом з чоловіком ОСОБА_4 та вести спільне господарство подружжя у квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира належала на праві власності матері чоловіка - ОСОБА_5, на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2002 року.

10 вересня 2010 року ОСОБА_1 зареєструвала своє фактичне місце проживання у вказаній вище квартирі. (а.с. 9 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_3 настала смерть матері чоловіка позивача - ОСОБА_5 про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21 вересня 2016 року. (а.с. 17).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, що розташована у АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець ОСОБА_5 жодного заповіту на інших осіб, на майно яке її належало не складала. Відтак спадкоємцем першої черги за законом є її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 після смерті його матері намагався у встановленні законодавством строк подати до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини у порядку спадкування за законом першої черги, однак не встиг та ІНФОРМАЦІЯ_4 в наслідок тривалої тяжкої хвороби помер, про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_3 видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області 28.03.2018 року. (а.с. 14).

За життя ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину у вигляді квартири є АДРЕСА_1, після смерті його матері, як спадкоємець першої черги за законом, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але з поважних підстав не отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом.

З огляду на те, що спадкоємець першої черги ОСОБА_4 ще о 2003 році поселився до спадкової квартири та зареєстрував своє місце проживання за адресою її знаходження, фактично вступив у безперервне володіння, користування та управління нею, ще за довго до відкриття спадщини, а також після її відкриття продовжував на постійній основі здійснювати вказані цивільні права та обов'язки щодо об'єкту нерухомості, що в цілому значно перевищує шестимісячний строк, тому він фактично прийняв спадщину.

Відповідно до положень п. 16 Постанови № 5 від 31.03.1995 року із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Після смерті чоловіка Єгорова Горя Михайловича відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. З огляду на те, що на час відкриття спадщини позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована та постійно проживала разом з чоловіком тому вона, як спадкоємець першої черги є такою, що фактично прийняла вказану спадщину у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

05.09.2019 року до Суворовської державної нотаріальної контори в місті Одесі ОСОБА_1 була подана заява про прийняття спадщини до майна померлого чоловіка ОСОБА_4, яке складається з: квартири АДРЕСА_1.

24 червня 2020 року ОСОБА_1 була надана постанова за № 2500/02-31 «Про відмову у вчинені нотаріальної дії», в якій їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, з мотивів того, що ОСОБА_4 не прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 Разом з тим, у вказаній постанові ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду, з питання встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 (а.с. 26).

Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 24 липня 2019 року у справі № 2-6322/04, з урахуванням положень ст.ст. 1296-1299 ЦК України, питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно Акту складеного 25 грудня 2020 року посвідченого начальником участка № 7, КП ЖКС «Пересипський», суміжними сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які проживають у багатоквартирному житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, підтверджено факт того, що ОСОБА_1 починаючи з 10 вересня 2010 року дійсно проживала разом з своїм чоловіком ОСОБА_4 у спадковій квартирі, постійно приймала участь у ведені спільного господарства як подружжя, здійснювала спільне утримання житлової квартири у належному придатному стані, приймала спільну участь у володінні та управлінні майном, сплачувала свою частку за отримані комунальні послуги тощо. Разом з тим засвідчено, що на день складення акту, ОСОБА_1 починаючи з дня поселення продовжує безперервно проживати у житловій квартирі АДРЕСА_1. (а.с. 24).

Окрім цього довідкою від 08.06.2021 року № 273, наданою КП «ЖКС» «Пересипський», також підтверджено факт, що ОСОБА_1 дійсно проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_4 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою місця знаходження квартири. (а.с. 25).

Також на день подання цієї позовної заяви, ОСОБА_1 також продовжує постійно проживати у вказаній квартирі, утримує її у належному стані та здійснює відповідні комунальні платежі. (а.с. 55-67).

Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 22 квітня 2020 року у справі №200/14136/17, щодо встановлення факту проживання однією сім'єю з метою спадкування за законом, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 21 січня 2020 року справа №396/2046/18, щодо строку, у який спадкоємець, що прийняв спадщину може зареєструвати своє право власності. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17- 18,109,131,137,200, 206, 211,223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі (65102, м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, 36 Г) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4) після спадкодавця ОСОБА_5, у вигляді 1/1 частки квартири АДРЕСА_1, що складається з двох житлових кімнат, житловою площею 31,4 кв.м., загальною площею 45,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_5) право власності в порядку спадкування за законом, після спадкодавця ОСОБА_4 на 1/1 частку квартири АДРЕСА_1, що складається з двох житлових кімнат, житловою площею 31,4 кв.м., загальною площею 45,5 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 січня 2022 року.

Суддя