СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10266/17

пр. № 2/759/102/22

01 лютого 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Шум Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Дмитришиної В.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , Головне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Служба у справах дітей Святошинської районної державної адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 р. позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним вище позовом. В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва. Померлий ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Ленінградського району м. Києва.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є доньками померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 30.06.1965 р. та 07.07.1960 р. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 . Рішенням Виконавчого комітету Києво-Святошинської районної Ради депутатів №545/16 від вересня 1959 р. ОСОБА_4 було надано земельну ділянку під індивідуальне будівництво, загальною площею 476 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 (на даний час АДРЕСА_1).

07 жовтня 1961 року комісією Виконавчого комітету Києво-Святошинської районної Ради було складено Акт прийомки індивідуального житлового будинку, побудованого ОСОБА_4 , складено план забудови земельної ділянки та видано паспорт типового проєкту забудови.

Позивачі стверджують, що є спадкоємцями першої черги після смерті батька, окрім них право на спадкування виникає у дружини їхнього брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_3 .

10 березня 2017 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до довідки №13779 від 06 квітня 2004 року, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна - станом на 05 квітня 2004 року по даним книг реєстрації бюро будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності не зареєстрований.

На підставі викладеного позивачки просили визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 21.07.2017 р. відкрито провадження у справі.

10.08.2017 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м. Києві. В письмових поясненнях третя особа зазначає, що у відповідності до ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва на право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Також в поданих поясненнях третя особа зазначила, що відповідно до рішення Київської міської ради від 14.04.2016 р. №319/319 «Про утворення Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» з 1 травня 2016 року цей підрозділ здійснює повноваження з реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також ведення та зберігання реєстраційних справ. Оскільки дії посадових осіб Головного територіального управління юстиції у місті Києві та його підпорядкованих органів позивачами не оскаржуються, то третя особа залишила розгляд даної справи на розсуд суду.

11.12.2017 р. до суду надійшла заява ОСОБА_3 про залучення третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. В якій остання просить залучити її до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, оскільки вона є спадкоємцем свого померлого чоловіка ОСОБА_6 , який, в свою чергу, фактично прийняв спадщину після свого батька ОСОБА_4 - власника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви було долучено позовну заяву ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В поданій позовній заяві ОСОБА_3 просить залучити її до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку спадкування за законом, право власності на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтуванні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 зазначає, що є дружиною померлого ОСОБА_6 згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 26.03.1982 року. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_4 . Остання прийняла спадщину після свого чоловіка в рамках спадкової справи №915/2001 про що державним нотаріусом дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Сибіга С.Е. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 березня 2002 року на автомобіль марки М-2140 д.н.з. НОМЕР_5 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 липня 2001 року виданого державним нотаріусом дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Войтенко Л.О. на автомобіль марки ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_6 та свідоцтво на право на спадщину за законом від 01 серпня 2017 року виданого державним нотаріусом дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. на земельну ділянку на території Колонщинської сільської ради в СТ «Троянда».

24.03.2017 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 державним нотаріусом дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник Н.П. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1599/02-13.

Також зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_7 від 21.06.1954 року виданого про народження ОСОБА_6 підтверджується факт родинних зв`язків між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , який був власником спірного будинку по АДРЕСА_1 . Згідно довідки КП «Центр комунального сервісу Святошинського району» №02/08-00-1270 від 18.03.2017 наданої на запит нотаріальної контори ОСОБА_6 був зареєстрований за вказаною адресою з 01.12.1961 року по 07.04.2001 р.

Ухвалами суду від 14 грудня 2017 року було залучено ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи та прийнято матеріали позовної заяви третьої особи із самостійними вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Київської міської ради, третьої особи Головне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Київської міської ради, третьої особи Головне управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 22 грудня 2017 року було зобов`язано Державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. надати копію спадкової справи №435/04 заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

15.06.2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_7 від 05.06.2018 р., яка повідомила, що у зв`язку з віддаленістю не може з`явитися в судове засідання, просила розглядати справу без її участі, первинний позов підтримала, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 заперечувала.

Ухвалою суду від 03 липня 2018 року було ухвалено розглядати справу у загальному позовному провадженні та витребувано матеріали нотаріальної справи №915/2001 і матеріали, що містилися в Корецькій районній нотаріальній конторі щодо складеного заповіту №3818027 від 16.01.1985 р. номер в реєстрі нотаріальних дій 12.

10.07.2019 р. до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_3 із доданими витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2018 р. №138689133 щодо кв. АДРЕСА_2 та відповіддю КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 02.08.2017 р. №062/14-9246 (И-2017). Також надійшов відзив представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 на позовну заяву ОСОБА_3 , в якому останній просить відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третьої особи - Київської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом в повному обсязі.

30.09.2019 р. до суду надійшла заява ОСОБА_3 про заперечення в долученні до матеріалів справи відзиву на позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_3 і доданих до нього доказів з підстав пропущення представником ОСОБА_2 - ОСОБА_8 встановленого судом строку на подання відзиву згідно ухвали від 03.07.2018 року, оскільки відповідний відзив було підписано 09.07.2019 року та подано до суду 10.07.2018 року з порушенням вимог ч. 7 ст. 178 ЦПК України.

20.01.2020 року до суду надійшли письмові пояснення адвоката ОСОБА_8 який разом з поясненнями надав копію технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 виготовлений 20.03.1998 року з відміткою, що будинок не зданий в експлуатацію.

Ухвалою суду від 20.01.2020 р. було задоволено клопотання адвоката позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_8 про зупинення провадження у справі до розгляду справи №761/23652/19 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та набуття чинності рішення.

Ухвалою суду від 23.03.2021 року було розглянуто клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 та поновлено провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 07.06.2021 р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Службу у справах дітей Святошинської районної державної адміністрації.

Ухвалою суду 11.11.2021 р. було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третьої особи ОСОБА_3 , Головного територіального управління в м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третьої особи ОСОБА_3 , Головного територіального управління в м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Відповідач Київська міська рада та третя особа Служба у справах дітей Святошинської районної державної адміністрації відзиву та письмових пояснень до суду не направили. Про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомили.

Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третьої особи ОСОБА_3 , Головного територіального управління в м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третьої особи ОСОБА_3 , Головного територіального управління в м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом підлягає підлягають залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва. Померлий ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Ленінградського району м. Києва (ас.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер їх син - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_4 від 04.12.2000 року виданим Відділом реєстрації смерті в м. Києві(ас.87).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України встановлено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

До першої черги спадкування за законом згідно ст. 1261 ЦК України відносяться діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи і наданих суду пояснень сторін вбачається, що до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 входять: позивачки як доньки померлих ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 )., ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) та сини ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 - ІНФОРМАЦІЯ_11 ) і ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 - ІНФОРМАЦІЯ_13 ), спадкоємцем якого є позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 , яка є дружиною померлого ОСОБА_6 згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 26.03.1982 року.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Статтею 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Судом встановлено, що спірний будинок було збудовано 22.08.1962 р., що підтверджено відповідною відміткою Виконкому Києво-Святошинської районної ради згідно реєстраційного номера № НОМЕР_8 на будівельному паспорті. Зазначений будинок будувався на земельній ділянці відведеній згідно Акту від 03.10.1959 р. на підставі рішення Виконкому Києво-Святошинської райради №545/16 від 24.09.1959 р. наданій ОСОБА_4 на підставі дозволу виконкому Києво-Святошинської районної ради від 24.09.1959 р.(ас.17)

Відповідно до ч. 2 п. 4 Розділу ІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР затвердженого наказом Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих.

Згідно п. 1 розділу І Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР затвердженого наказом Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

07 жовтня 1961 року комісією Виконавчого комітету Києво-Святошинської районної Ради було складено Акт прийомки індивідуального житлового будинку, побудованого ОСОБА_4 , складено план забудови земельної ділянки та видано паспорт типового проєкту забудови (ас.19-22).

Будинок становив три жилі кімнати і кухню з коридором загальною площею 52,29 кв.м. Згідно вказаного Акту зазначено про клопотання щодо прописки у вказаному будинку ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ), його дружини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ) і їх дітей сина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) і доньки ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ). Вказані відомості підтверджуються Будинковою книгою по будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей зазначених у Технічному паспорті на будинок по АДРЕСА_1 - останній піддавався реконструкції шляхом збільшення площ окремих кімнат і перетворення їх в окремі житлові приміщення. Зокрема площа загальна площа будинку збільшилася з 52,29 кв. м до 287,3 кв.м. Згідно експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, останній складається з окремих (ізольованих) приміщень (квартир), що випливає з доданого до матеріалів справи Технічного паспорту (а.с. 16 Т.2). На Технічному паспорті містить напис «Будинок не введений в експлуатацію».

Проте, відповідно до наявної в матеріалах справи відповіді КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 02.08.2017 р. №062/14-9246 (И-2017) за даними реєстрових книг КП «Київське БТІ» (ас.27).

Статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. факт володіння громадянином жили будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документу жилий будинок належав йому на праві власності.

В постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі №6-159цс15 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що визнання права власності на об`єкти незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 19.09.2011 року у справі 3-82гс11.

19 березня 2018 року у справі №2-4435/2008 (провадження №61-1950св18) колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду підтвердила правову позицію викладену в постанові від 27 травня 2015 року у справі №6-159цс15 і вказала, що визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

11 липня 2018 року у справі №1621/436/12 (провадження №61-14884св18) колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у відповідній ухвалі вказала, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснює (здійснила) самочинне будівництво на його земельній ділянці таке майно підлягає знесенню особою яка здійснила самочинне будівництво за власний рахунок. Єдиною підставою визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду є надання земельної ділянки забудовнику власником або користувачем, якщо такий є та не являється забудовником.

03 вересня 2018 року у справі №285/406/16-ц (провадження №61-10498ск18) колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду визнала обґрунтованими доводи суду апеляційної інстанції про те, що право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок не може бути визнано в судовому порядку та не може бути предметом поділу, оскільки самочинно збудовані житлові будинки не є об`єктами права власності.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, що спірна будівля за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим, позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом підлягають залишенню без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 189, 196-198, 200, 223, 258, 260-261 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, за участю третіх особи ОСОБА_3 , Головного територіального управління в м. Києві, Служби у справах дітей Святошинської районної державної адміністрації про визнання за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, за участю третьої особи Головного територіального управління в м. Києві про визнання в порядку спадкування права власності на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.М. Шум