Номер провадження: 22-з/813/92/22
Справа № 509/2874/20
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
07.06.2022 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,
розглянувши цивільну справу за клопотанням адвоката Кійко Олексія Володимировича, представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, -
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 липня 2021 року в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишена без задоволення. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 липня 2021 року залишено без змін.

15 лютого 2022 року адвокат Кійко О.В., представник ОСОБА_1 звернувся досуду з клопотанням щодо стягнення судових витрат, в якій заявник просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській областіна користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 11251,69 грн. які складаються з вартості правової допомоги, сплаченої адвокатському об`єднанню «Сентенція» у розмірі 10200 грн., судового збору у розмірі 454 грн., поштових витрат у розмірі 75,01 грн., а також транспортних витрат на суму 551,68 грн., посилаючись на те, що вказані судові витрати пов`язані із розглядом цієї справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, дійшла до висновку про часткове задоволення клопотання, з наступних підстав.

За змістом статей 269 - 271 ЦПК України після проголошення рішення суд, що ухвалив його, не може, як правило, сам скасувати або змінити власне рішення. Тому, за загальним правилом, допущені недоліки судового рішення виправляються вищестоящим судом. Проте суд має ряд повноважень, передбачених цими положеннями, з усунення недоліків чи доповнення ухвалених ним рішень. Такими повноваженнями є виправлення описок та арифметичних помилок в судовому рішенні, ухвалення додаткового рішення або роз`яснення рішення суду.

Статтею 270 ЦПК України, встановлено порядок ухвалення судом додаткового рішення у цивільній справі, відповідно до якого суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

Аналізуючи вимоги статті 270 ЦПК України, слід дійти висновку, що додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених частиною першою статті 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Зазначене відповідає роз`ясненням, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 № «Про судове рішення у цивільній справі».

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з клопотанням про стягнення судових витрат, заявник зазначив про те, що у зв`язку з розглядом справи ОСОБА_1 понесла судові витрати у розмірі 11251,69 грн. які складаються з вартості правової допомоги, сплаченої адвокатському об`єднанню «Сентенція» у розмірі 10200 грн., судового збору у розмірі 454 грн., поштових витрат у розмірі 75,01 грн., а також транспортних витрат на суму 551,68 грн., надавши до клопотання договір про надання правової допомоги, додаток 1 до договору про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданої правової допомоги, детальний опис правової допомоги.

За змістом ст.ст. 15,133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії в сумі у розмірі 62080,33 грн.

01.09.2020 року заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволений.

22.07.2021 року в результаті перегляду заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області прийнято рішення, яким у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було відмовлено.

На зазначене рішення суду 09 вересня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

10 грудня 2021 року адвокат Кійко О.В., представник ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому крім іншого зазначив, що у випадку прийняття рішення на користь відповідача буде подана заява про стягнення судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07.02.2022 року апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення суду без змін.

На підтвердження надання правової допомоги згідно додатку №1 від 08.12.2021 року до договору про надання правової допомоги від 14.06.2021 року заявником до суду наданий рахунок №10 від 10.02.2022 року на суму 4000 грн.

Колегія суддів, приймаючи до уваги, що вказана справа є незначної складності, оскільки предметом перегляду справи в суді апеляційної інстанції було стягнення з відповідачки суми надміру виплаченої пенсії в розмірі 62080,33 грн., тобто з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд якої згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України був здійснений без повідомлення учасників справи, а також приймаючи до уваги рахунок №10 від 10.02.2022 року про сплату 4000 грн. за правову допомогу, розмір оплати якої колегія суддів вважає неспівмірним зі складністю розгляду справи, колегія суддів вважає, що заявлена для відшкодування сума у розмірі 11251,69 грн. на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі не співмірна зі складністю розглянутої справи та не підлягає задоволенню у повному обсязі за необгрунтованістю, у зв`язку з чим вважає, що з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Одночасно, колегія суддів роз`яснює, що заявник стосовно судових витрат, які були понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції для вирішення цього питання повинен звернутися до Овідіопольського районного суду Одеської області, який розглядав справу.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання Кійко Олексія Володимировича , представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову про стягнення судових витрат у цивільній справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 липня 2021 року, у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області() на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1 000 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 07 червня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра