Постанова

Іменем України

15 червня 2022 року

м. Київ

справа № 125/1209/21

провадження № 61-4699св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Коротуна В. М., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче товариство «Імпульс Плюс»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче товариство «Імпульс Плюс» на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року в складі колегії суддів:Якименко М. М., Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області в складі судді Хитрука В. М. від 16 вересня 2021 року відкрито провадження в справі № 125/1209/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче товариство «Імпульс Плюс» (далі - ТОВ ВП «Імпульс Плюс») про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області в складі судді Хитрука В. М. від 24 січня 2022 року призначено у справі судову технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлено питання: 1) Чи становлять єдине ціле аркуші договору оренди № 466 від 11 листопада 2013 року, що містяться в реєстраційній справі? 2) Чи співпадає дата виготовлення кожного аркушу Договору оренди земельної ділянки № 466 від 11 листопада 2013 року з датою його підписання - 11 листопада 2013 року? Якщо ні, то в який проміжок часу (дата, місяць, рік) було виготовлено перший та другий аркуші даного договору? 3) Чи за допомогою одного пристрою друку було виготовлено всі аркуші Договору оренди земельної ділянки № 466 від 11 листопада 2013 року?

Проведення судової технічної експертизи документів доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 1. Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Надано в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 125/1209/21. Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 . Зупинено провадження в справі до отримання висновку експертизи.

Вказано, що ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» подало апеляційну скаргу на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 24 січня 2022 року.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року: апеляційну скаргу ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 24 січня 2022 року залишено без руху; надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом надання доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження у строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали; вказано, що в разі невиконання вимог суду апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику або відмовлено у відкритті апеляційного провадження; витребувано з Барського районного суду Вінницької області цивільну справу № 125/1209/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ВП «Імпульс Плюс» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що ухвала суду у вказаній справі постановлена 24 січня 2022 року. Апеляційну скаргу відповідачем подано до суду 08 квітня 2022 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження. У своїй апеляційній скарзі ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вказує, що строк пропущено з незалежних від них причин, оскільки судом направлено повний текст ухвали 15 березня 2022 року на електронну пошту та отримано відповідачем 15 березня 2022 року. Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що представник відповідача приймав участь в судовому засіданні 24 січня 2022 року, тобто з зазначеного часу відповідач не був позбавлений можливості оскаржити ухвалу суду у встановлений строк. Наведені підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки в апеляційній скарзі відсутні докази підтвердження неможливості оскарження ухвали суду першої інстанції вчасно, що унеможливлює розгляд даного клопотання суддею. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Тому клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 24 січня 2022 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що зматеріалів справи вбачається, що ухвала суду у вказаній справі постановлена 24 січня 2022 року. Відповідач зазначає, що отримав копію повного тексту ухвали 15 березня 2022 року, а тому відповідно до вимог пункту 2 частини другої статті 354 ЦПК України з цієї дати обчислюється строк на апеляційне оскарження. Перебіг строку на апеляційне оскарження із правом на поновлення такого строку розпочався з 16 березня 2022 року та закінчився 30 березня 2022 року, а з апеляційною скаргою ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» звернулося лише 08 квітня 2022 року, тобто поза межами п`ятнадцятиденного строку визначеного статтею 354 ЦПК України. Поважних причин пропуску у заяві про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою скаржником наведено не було та не надано доказів того, що у нього були перешкоди для подання апеляційної скарги. Наведені в апеляційній скарзі та в заяві на усунення недоліків підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази підтвердження неможливості оскарження ухвали суду першої інстанції вчасно.

Аргументи учасників справи

25 травня 2022 року ТОВ «ВТ «Імпульс Плюс» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року, в якій просило: скасувати оскаржену ухвалу апеляційного суду; направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Оскаржена ухвала була вручена відповідачу 15 березня 2022 року (ця обставина встановлена апеляційним судом). Згідно статті 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тобто, строк на апеляційне оскарження розпочався з 16 березня 2022 року (ця обставина також встановлена апеляційним судом).

Вказує, що відповідно до статті 124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. ТОВ «ВТ «Імпульс Плюс» було здано апеляційну скаргу на пошту 29 березня 2022 року, тобто в межах 15-ти днів, які передбачені для апеляційного оскарження. Ця обставина підтверджується листом Вінницького апеляційного суду від 12 травня 2022 року, квитанцією про поштове відправлення та роздруківкою із системи пошуку поштових відправлень. Наведене свідчить, що ТОВ «ВТ «Імпульс Плюс» було подано апеляційну скаргу 29 березня 2022 року і отримано судом 08 квітня 2022 року. Проте апеляційний суд, в порушення вказаних норм процесуального закону, зазначив, що апеляційна скарга подана 08 квітня 2022 року, тобто з моменту її реєстрації в апеляційному суді. На вказані обставини суд уваги не звернув, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції позбавляє права на апеляційне оскарження судового рішення і, як наслідок, незаконно перешкоджає подальшому руху судової справи, а тому вона підлягає скасуванню.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2022 рокупризначено справу до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 30 травня 2022 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (RYAZANTSEV v. RUSSIA, N 21774/06, § 53, від 10 березня 2011 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що районний суд не надав заявнику мотивоване рішення суду в строки, передбачені законом, і заявник безперечно стверджував, що він має намір оскаржити рішення суду першої інстанції. Відповідно можна вважати, що заявник пред`явив непряме клопотання (implied request) про відновлення процесуального строку. Припущення зворотного є вираженням надмірного формалізму. Більше того, з урахуванням причини, по якій заявник не подав скаргу у встановлений строк, національним судам належало відновити строк для подання скарги за їх власною ініціативою (GEORGIY NIKOLAYEVICH MIKHAYLOV v. RUSSIA, № 4543/04, § 56, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (стаття 272 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року в справі № 488/921/15-ц (провадження № 61-12547св20) вказано, що «під час судового засідання, що відбулося 24 жовтня 2019 року, було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва. Повний текст оскаржуваного рішення суду складено 04 листопада 2019 року. Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. Відомостей про направлення копії судового рішення АТ «УКРСИББАНК» матеріали справи не містять. Копію рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2019 року отримала представник АТ «УКРСИББАНК» 19 травня 2020 року (т. 2 арк. спр.176). Апеляційна скарга на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2019 року була направлена банком засобами поштового зв`язку 18 червня 2020 року. В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (т. 2 арк. спр. 208). Отже, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що судом першої інстанції не виконано обов`язок щодо надіслання копії судового рішення учасникам справи, а частиною другою статті 354 ЦПК України встановлено право особи на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження у випадку, якщо учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, подав апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року в справі № 279/5407/20 (провадження № 61-8744св21) зазначено, що «електронна адреса - адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - ідентифікаційний номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені «mail.gov.ua». За таких обставин суд першої інстанції був зобов`язаний надіслати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом або електронним листом на офіційну електронну адресу, зареєстровану в Системі, чого зроблено не було. Докази вручення оскаржуваного рішення ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні. Таким чином апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку, що доставка судового рішення електронним листом на особисту електронну пошту ОСОБА_3 є врученням такого рішення, тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження».

У справі, що переглядається:

аналіз матеріалів справи свідчить, що на аркушах справи 92-95 міститься копія апеляційної скарги ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 24 січня 2022 року. Оригінал апеляційної скарги у матеріалах справи відсутній. На першій сторінці апеляційної скарги зазначено, що вона одержана апеляційним судом 08 квітня 2022 року (а. с. 95). Згідно матеріалів справи неможливо встановити спосіб, в який була подана апеляційна скарга;

ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» до касаційної скарги додано лист Вінницького апеляційного суду від 12 травня 2022 року № 01-24/65/22, в якому зазначається, що апеляційна скарга ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» надійшла на адресу суду поштовим зв`язком з ідентифікатором № 916. Згідно трекінгу відправлень відправлення з ідентифікатором № 916 прийняте до поштового відділення 29 березня 2022 року, а вручене 28 квітня 2022 року;

відповідно до роздруківки листа Барського районного суду Вінницької області від 15 березня 2022 року № 125/1209/21/1098/22 ухвала Барського районного суду Вінницької області від 24 січня 2022 року була надіслана ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» 15 березня 2022 року (а. с. 99). Дані про вручення ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» ухвали суду першої інстанції в матеріалах справи відсутні;

апеляційний суд не звернув уваги на те, що: відповідно до статті 272 ЦПК України копія повного судового рішення повинна бути вручена учасникам справи; в частині другій статті 354 ЦПК України передбачено право особи на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження у випадку, якщо учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, подав апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що: касаційну скаргу належить задовольнити; оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати; передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче товариство «Імпульс Плюс» задовольнити.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року скасувати.

Передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. М. Коротун

Є. В. Краснощоков