Номер провадження: 22-ц/813/1835/22
Номер справи місцевого суду: 509/3945/15-ц
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Гірняк Л.А., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом Товаритсва з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі ТОВ «Авто Просто») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 30 червня 2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 укладена угода № 301089 з додатками до неї, з метою отримання автомобіля марки «І-VAN А07АІ» базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак. 28 липня 2010 року ОСОБА_1 отримав право на отримання автомобіля «I-VAN А07АІ».

Відповідно до пункту 7.1 статті 7 додатку № 2 до угоди учасник, якому вже надано право на отримання автомобіля, має право звернутися з проханням надати будь-яку марку та/або модель, що відрізняється від марки та/або моделі автомобіля, зазначеної в додатку № 1, із модельного ряду, запропонованого постачальником для системи АвтоТак.

03 серпня 2010 року ОСОБА_1 реалізував своє право на вибір іншого автомобіля шляхом підписання акта вибору автомобіля, згідно з яким він просив змінити автомобіль марки «I-VAN А07АІ» на автомобіль «КІА SORENTO».

Пунктом 7.2 статті 7 додатку № 2 до угоди передбачено, що якщо обрана учасником марка та/або модель коштує дорожче, ніж модель автомобіля, зазначена в додатку № 1, учасник зобов`язаний одноразовим платежем сплатити різницю їх поточної ціни у відповідному місяці до моменту отримання автомобіля. В подальшому такий учасник повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку № 1 до угоди.

05 серпня 2010 року між позивачем та ОСОБА_3 , ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким останні зобов`язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за угодою від 30 червня 2010 року.

10 серпня 2010 року ОСОБА_1 отримав автомобіль «КІА SORENTO», кузов НОМЕР_1 , 2010 року випуску, і зареєстрував його на своє ім`я у РЕВ-3 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Отримавши автомобіль, ОСОБА_1 зобов`язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків, розрахованих відповідно до ціни автомобіля зазначеного у додатку № 1 до угоди «I-VAN А07АІ».

В період з липня 2010 року до вересня 2014 року ОСОБА_1 сплачував щомісячні внески, однак, починаючи із жовтня 2014 року, припинив сплачувати щомісячні внески, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного ТОВ «Авто Просто» просило стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Авто Просто» заборгованість за угодою від 30 червня 2010 року № 301089 в сумі 389 354,04 грн.

Короткий рішень суду та короткий зміст вимог апеляційної скарги

Вказана цивільна справа неодноразово розглядалась судами, зокрема рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Авто Просто» заборгованість за угодою № 301089 від 30 червня 2010 року, яка складає 62 011,02 грн заборгованість по сплаті платежів по поверненню вартості автомобіля; 12 453,76 грн - заборгованість по сплаті щомісячного внеску в оплату послуг за термін з вересня 2014 року по серпень 2015 року, а всього 74 464,78 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач у добровільному порядку не виконав зобов`язання щодо сплати вартості автомобіля та наданих послуг.

При цьому зазначив, що відповідно до висновку експерта судово-економічної експертизи, призначеної по справі ухвалою суду від 13 грудня 2016 року, заборгованість за угодою від 30 червня 2010 року у розмірі, визначеному ТОВ «Авто Просто», документально не підтверджується, у зв`язку з цим дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням місцевого суду, ТОВ «Авто Просто» подало апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції взято до уваги хибний висновок експерта щодо розміру заборгованості, який був зроблений експертами без урахування умов Угоди №301089 від 30.06.2010 року.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 , діючої в інтересах ОСОБА_1 , мотивований тим, що жодних документів, які б підтверджували зміну ціни авто KIA SORENTO 2010 року випуску з 2010 року по 2014 рік кожен місяць, матеріали справи не містять, так само як і не надано даних документів на клопотання експерта від 07.02.2017 року, тому експерт при здійсненні розрахунку заборгованості приймав за основу вартість придбаного авто, зазначену в угоді 248 282, 24 грн., про що зазначив у висновку. Також експерт у висновку зазначив, що заборгнованість по сплаті щомісячного внеску в оплату послуг за період з вересня 2014 року по серпень 2015 рік складає 12 453, 00 гр, а загальна сума внесків за додатком № 3 від 28.07.2010 року до угоди 301089 складає 429066,23 грн. Окрім того, позивачем перед судовими дебатами в суд першої інстанції було надано додаткові докази про зміну ціни авто з цінами за кожен день а саме на автомобіль I-VAN та автобуси «ЗАЗ» 2013 року випуску, однак ці докази не стосуються розгляду справи, оскільки атомобіль придбаний ОСОБА_1 - KIA SORENTO 2010 року випуску.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2018 року рішення місцевого суду залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року до Верховного Суду, представник ТОВ «Авто Просто», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення місцевого і апеляційного судів та передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга обґрунтовувалась, зокрема, тим, що про час та місце судового розгляду, призначеного апеляційним судом на 27 вересня 2018 року, позивача повідомлено не було. Про те, що судове засідання відбулось 27 вересня 2018 року, позивач дізнався, отримавши копію оскаржуваної постанови апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2018 року.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанову Верховного суду вмотивовано тим, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт п`ятий частини першої статті 411 ЦПК України).

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03.11.2020 року цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом Товаритсва з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованост було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Відповідач та представник відповідача заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Так судом встановлено, що 30 червня 2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 укладена угода № 301089 з додатками до неї, з метою отримання автомобіля марки «І-VAN А07АІ» базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак. 28 липня 2010 року ОСОБА_1 отримав право на отримання автомобіля «I-VAN А07АІ».

Відповідно до пункту 7.1 статті 7 додатку № 2 до угоди учасник, якому вже надано право на отримання автомобіля, має право звернутися з проханням надати будь-яку марку та/або модель, що відрізняється від марки та/або моделі автомобіля, зазначеної в додатку № 1, із модельного ряду, запропонованого постачальником для системи АвтоТак.

03 серпня 2010 року ОСОБА_1 реалізував своє право на вибір іншого автомобіля шляхом підписання акта вибору автомобіля, згідно з яким він просив змінити автомобіль марки «I-VAN А07АІ» на автомобіль «КІА SORENTO».

Пунктом 7.2 статті 7 додатку № 2 до угоди передбачено, що якщо обрана учасником марка та/або модель коштує дорожче, ніж модель автомобіля, зазначена в додатку № 1, учасник зобов`язаний одноразовим платежем сплатити різницю їх поточної ціни у відповідному місяці до моменту отримання автомобіля. В подальшому такий учасник повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку № 1 до угоди.

05 серпня 2010 року між позивачем та ОСОБА_3 та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким останні зобов`язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за угодою від 30 червня 2010 року.

10 серпня 2010 року ОСОБА_1 отримав автомобіль «КІА SORENTO», кузов НОМЕР_1 , 2010 року випуску, і зареєстрував його на своє ім`я у РЕВ-3 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 зобов`язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків, розрахованих відповідно до ціни автомобіля зазначеного у додатку № 1 до угоди «I-VAN А07АІ».

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції посилався на те, що розмір заборгованості встановлено висновком експерта № 114 від 27.06.2017 року судово-економічної експертизи, призначеною по справі ухвалою суду, який є належним та допустимим доказом у справі.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду з наступного.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30 червня 2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 укладена Угода № 301089 з додатками до неї, з метою отримання автомобіля марки І-VAN А07АІ базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак. 28.07.2010 року відповідач ОСОБА_1 отримав право на отримання автомобіля I-VAN А07АІ (том. 1, а.с.7-11).

Відповідно до п. 7.1 ст. 7 Додатку № 2 до Угоди учасник, якому вже надано право на отримання автомобіля, має право звернутися з проханням надати будь-яку марку та/або модель, що відрізняється від марки та/або моделі автомобіля, зазначеної в Додатку № 1, із модельного ряду, запропонованого Постачальником для системи Авто Так.

03.08.2010 року відповідач ОСОБА_1 реалізував своє право на вибір іншого автомобіля шляхом підписання Акту вибору автомобіля, згідно якого він просив змінити автомобіль марки I-VAN А07АІ на автомобіль КІА SORENTO (том. 1, а.с. 12).

Пунктом 7.2 ст. 7 Додатку № 2 до Угоди передбачено, що якщо обрана учасником марка та/або модель коштує дорожче, ніж модель автомобіля, зазначена в Додатку № 1, учасник зобов`язаний одноразовим платежем сплатити різницю їх поточної ціни у відповідному місяці до моменту отримання автомобіля. В подальшому такий Учасник повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в Додатку № 1 до Угоди.

05.08.2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким останні зобов`язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за угодою від 30 червня 2010 року (том.1, а.с. 14).

10.08.2010 року відповідач ОСОБА_1 отримав автомобіль КІА SORENTO, кузов НОМЕР_1 , 2010 року випуску, і зареєстрував його на своє ім`я у РЕВ-3 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (том.1, а.с. 13).

ОСОБА_1 зобов`язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків, розрахованих відповідно до ціни автомобіля зазначеного у Додатку № 1 до Угоди I-VAN А07АІ.

З жовтня 2014 року відповідач припинив сплачувати щомісячні внески, в зв`язку з чим виникла заборгованість за Угодою № 301089 від 30.06.2010 року, визначеним позивачем станом на серпень 2015 року в сумі 389 354,04 гривень.

За даними додатку №1 до Угоди №301089 від30.06.2010 року визначено, що розмір вступного внеску, щомісячного внеску в оплату послуг, щомісячного внеску на оплату страхового платежу, внеску на оплату внеску за право на отримання автомобіля визначає до сплати у відсотковому співвідношенні від вартості автомобіля шляхом її ділення на кількість внесків, передбаченому графіком внесків, з додаванням податку на додану вартість.

Положеннями пунктів 2.1, 2.2,2.3 додатку №2 до Угоди № 301089 визначено, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку складових повних внесків та інших платежів та повідомляється АвтоПросто виробником та/ або імпортером та/ або дистриб`ютором. Поточна ціна автомобіля, це остаточна поточна ціна автомобіля на день укладання Угоди. Учасник зобов`язаний повністю сплатити повні внески згідно з графіком внесків.

Відповідно до пунктів 8.1, підпунктів 8.2.1.3 пункту 8.2 додатку №2 до угоди №301089 учасник, якому надано право на отримання автомобіля, при умові здійснення ним відповідних платежів, у випадку, якщи ним обрана дорожча за визначену в угоді модель, сплачує різницю в ціні моделей автомобіля.

Згідно висновку експерта № 114 від 27.06.2017 року судово-економічної експертизи, призначеної по справі ухвалою суду від 13.12.2016 року, заборгованість за Угодою № 301089 від 30.06.2010 року у розмірі визначеному ТОВ «Авто Просто» документально не підтверджується, за проведеним дослідженням розрахунку заборгованості за Угодою № 301089 від 30.06.2010 року, розмір заборгованості складає 62011,02 гривень заборгованість по сплаті платежів по поверненню вартості автомобіля; 12453,76 гривень - заборгованість по сплаті щомісячного внеску в оплату послуг за термін з вересня 2014 року по серпень 2015 року, а всього 74 464 гривень 78 копійок (том. 1 а.с.218-223).

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, в редакціїї чинною до 15.12.2017 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання апеляційної скарги на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості у розмірі 389 354,04 грн. є правильним та нічим не спростованим, є безпідставними, оскільки спростовано висновком судово-економічної експертизи № 114 від 27.06.2017 року та який не викликає сумнівів в його хибності.

Матеріали справи не містять, а ТОВ "Авто Просто" не надані докази у спростування висновку експерта судово-економічної експертизи № 114 від 27.06.2017 року.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і не спростовують висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Зважаючи на те, що апеляційна скарга Банка підлягає відхиленню, а рішення суду про задоволення позову до Банка підлягає залишенню без змін, Банк не має права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом Товаритсва з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 січня 2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: О.М. Таварткіладзе

Л.А. Гірняк