Справа № 147/1078/21
Провадження № 2/147/493/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем судового засідання Подолян Т. І.,

за участю:

представника позивача - адвоката Дудіна Л. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Стоян А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача 7000 грн. завданої матеріальної шкоди та 10000 грн. завданої моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що позивач зареєстрований та проживає зі своєю сім`єю по АДРЕСА_1 , поряд з ним по АДРЕСА_2 проживає відповідач ОСОБА_1 . 07.05.2021 ОСОБА_2 за місцем свого проживання отримав ушкодження здоров`я в результаті укусів 15 бджіл з пасіки відповідача ОСОБА_1 внаслідок чого був змушений нести витрати на своє лікування, окрім того бджоли відповідача закусали до смерті собаку позивача по кличці « ОСОБА_3 » породи американський стаф, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , орієнтовна вартість аналогічної собаки складає 7000 грн. За твердженням позивача, відповідач не дотримавшись встановлених Законом України «Про бджільництво» вимог, а саме: при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї), не встановив огорожу заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл, завдав позивачу моральну шкоду, яку позивач оцінює в 10000 грн., яка полягає, зокрема, у створенні позивачу незручності у проживанні та користуванні земельною ділянкою, порушенні звичайного ритму життя, необхідності вжиття додаткових витрат на лікування та зусиль для подолання наслідків негативної діяльності відповідача, переживання за своїх членів сім`ї, смерть домашнього улюбленця, собаки по кличці « ОСОБА_3 ».

25 жовтня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та задоволено клопотання позивача про витребуваня доказів.

Відповідач скористався правом передбаченим ст.178 ЦПК України та подав відзив на позов (вх. №6933/21 від 18.11.2021). У цьому відзиві, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 посилаючись на те, що жодних доказів спричинення позивачу по вині відповідача матеріальної і моральної шкоди ним не надано, не встановлено, яка причина смерті собаки, оскільки відсутні висновки ветеринарних служб про розтин собаки та лабораторного дослідження її внутрішніх органів. Також відповідач зазначив, що не підтверджено документально і те, що позивача покусали бджоли і він лікувався. Зазначає, що його домогосподарство не межує з домогосподарством позивача, так як домогосподарства розміщені по різні сторони. Вказує, що його пасіка розміщена за будинком, що має висоту з дахом біля 5-ти метрів, з інших сторін пасіка має суцільну природну зелену огорожу: із кущів та дерев. Відповідач стверджує, що 07.05.2021 було хмарно, він був на пасіці і льоту бджіл не було. Крім того, зазначає, що в с. Олександрівка в багатьох жителів є пасіка, а також пасіка Олександрівського радгоспу, бджоли літають на відстань 3-3,5 км, і навіть за умови, що причина смерті собаки була укуси бджіл, то не встановлено, чиї це були бджоли і не встановлено чи саме бджоли відповідача покусали позивача чи чиїсь інші.

29 листопада 2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У ній зазначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Пунктом 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30.01.2001 встановлено, що при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї), огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл. Стверджує, що системний аналіз відповідних положень нормативно-правових актів, які регулюють зокрема, діяльність фізичних осіб стосовно утримання бджіл вказує на наявність обов`язку стосовно безпечного утримання встановлених індивідуальних пасік на присадибних ділянках.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду по суті та задоволено клопотання позивача, його представника та клопотання відповідача про виклик свідків.

Розгляд справи, з різних причин, неодноразово відкладався, останнє судове засідання призначено на 20.06.2022.

В судове засідання 20.06.2022 позивач ОСОБА_2 не з`явився, з невідомих суду причин. Враховуючи думку учасників справи, а також те, що обов`язкова явка позивача в суд не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дудін Л. В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у позові та у відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Стоян А. С. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав наведених у відзиві.

02 листопада 2021 року через канцелярію суду на виконання ухвали суду від 25.10.2021 надійшла відповідь Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області №02-4/2339 від 01.11.2021, зі змісту якої випливає, що:

-Потужність (пасіка) ОСОБА_1 (адреса потужності: АДРЕСА_2 ) зареєстрована в Державному реєстрі потужностей операторів ринку (реєстраційний №r-UA-02021-466, дата включення 22.03.2021).

-Відповідно до інформації, зазначеної в заяві видачу ветеринарно-санітарного паспорта пасіки поданої ОСОБА_1 та доданого до заяви заповненого та підписаного ним паспорта пасіки в графі «кількість бджолиних сімей», зазначено 70 бджолосімей.

-Видача ветеринарно-санітарного паспорта пасіки визначена Порядком видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 19.02.2021 №338, зареєстрованого в МЮУ 04.03.2021 за №281/35903 (далі-Порядок).

Громадянин ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області із заявою про видачу ветеринарно-санітарного паспорта пасіки. До заяви додавався заповнений та підписаний ним паспорт пасіки, в паспорті гр. ОСОБА_1 заповнив графи передбачені Порядком. Паспорту пасіки присвоєний єдиний унікальний номер UA-05-04-181 відомості про пасіку внесені до Реєстру паспортів пасік. Паспорт пасіки виданий 14.05.2021.

- ОСОБА_1 не звертався до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області за отриманням субсидії на бджолосім`ї, які знаходяться у його власності за вказаною вище адресою. Для отримання дотації за бджолосім`ї фізичні особи та суб`єкти господарювання, які є власниками бджолосімей, подають документи для отримання бюджетної дотації за наявності бджолосім`ї за місцезнаходженням пасіки до виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради.

-Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області не володіє інформацією, який розмір субсидії на бджолосім`ї нарахований ОСОБА_1 в 2020 та 2021 роках.

-До головного управління не надходили скарги від жителів села Олександрівка щодо розміщення пасіки гр.. ОСОБА_1 за адресою; АДРЕСА_2 (а.с.43).

Крім того, 02 листопада 2021 року через канцелярію суду на виконання ухвали суду від 25.10.2021 надійшла відповідь Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини (далі Тростянецька РДЛВМ) №125 від 01.11.2021, зі змісту якої випливає, що:

- Тростянецька РДЛВМ не займається реєстрацією пасік. Реєстрацію пасік проводить Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області.

- Громадянин ОСОБА_1 звернувся до Тростянецької РДЛВМ з проханням провести протиепізоотичне обстеження пасіки, ветеринарними спеціалістами Тростянецької РДЛВМ був здійснений виїзд на місце розташування пасіки ( АДРЕСА_2 ), станом на 25.03.2021 при проведенні протиепізоотичного обстеження пасіки було встановлено наявність шістдесяти чотирьох бджолосімей.

- Тростянецька РДЛВМ не займається нарахуванням та видючою субсидій на бджолосім`ї.

27 січня 2022 року через канцелярію суду, на виконання ухвали суду, надійшла відповідь КНП «Тростянецька центральна районна лікарня» №01-12-30 від 26.01.2022 зі змісту якої випливає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та дитина ОСОБА_5 , які проживають по АДРЕСА_1 , у травні 2021 року за медичною допомогою в заклад КНП «Тростянецька ЦРЛ» не звертались (а.с. 117).

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 11.09.2020 №665 в склад сім`ї позивача входять ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_5 (а.с. 6).

По АДРЕСА_2 проживає відповідач ОСОБА_1 (а.с. 30).

Відповідачем на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 встановлені для власних потреб вулики в кількості 70 бджолосімей (а.с. 14).

Спеціалістами Тростянецької селищної ради 21.07.2021 було проведено обстеження землекористування за місцем проживання позивача та встановлено, що на присадибній земельній ділянці АДРЕСА_2 , що розміщена на відстані 30 метрів від житлового будинку позивача, відповідачем розміщена пасіка, а саме: вулики в три ряди (у вуликах розміщено 70 бджолосімей), при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї), не встановив огорожу заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл, про що складено Акт (а.с. 9).

Зі змісту відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області №02-4/2339 від 01.11.2021, випливає, що: потужність (пасіка) ОСОБА_1 (адреса потужності: АДРЕСА_2 ) зареєстрована в Державному реєстрі потужностей операторів ринку (реєстраційний №r-UA-02021-466, дата включення 22.03.2021). Відповідно до інформації, зазначеної в заяві видачу ветеринарно-санітарного паспорта пасіки поданої ОСОБА_1 та доданого до заяви заповненого та підписаного ним паспорта пасіки в графі «кількість бджолиних сімей», зазначено 70 бджолосімей. Громадянин ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області із заявою про видачу ветеринарно-санітарного паспорта пасіки. До заяви додавався заповнений та підписаний ним паспорт пасіки, в паспорті громалянин ОСОБА_1 заповнив графи передбачені Порядком. Паспорту пасіки присвоєний єдиний унікальний номер UA-05-04-181 відомості про пасіку внесені до Реєстру паспортів пасік. Паспорт пасіки виданий 14.05.2021.

Також зі змісту листа випливає, що до головного управління не надходили скарги від жителів села Олександрівка щодо розміщення пасіки громадянином ОСОБА_1 за адресою; АДРЕСА_2 (а.с. 43).

Зі змісту відповіді Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини (далі Тростянецька РДЛВМ) №125 від 01.11.2021, встановлено, що громадянин ОСОБА_1 звернувся до Тростянецької РДЛВМ з проханням провести протиепізоотичне обстеження пасіки, ветеринарними спеціалістами Тростянецької РДЛВМ був здійснений виїзд на місце розташування пасіки ( АДРЕСА_2 ), станом на 25.03.2021 при проведенні протиепізоотичного обстеження пасіки було встановлено наявність шістдесяти чотирьох бджолосімей.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У ст. 11 ЦК серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків міститься «заподіяння майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі».

Приписами ч. 1 ст. 22 ЦК України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимогстатті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі №753/7281/15-ц від 23 січня 2018 року.

Відповідно до роз`яснень пункту другого постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, - "Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству". У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує до чого зобов`язаний власник.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч. 4, 5).

Це правило конкретизоване у ст. 322 Кодексу, яка встановлює, що власник зобов`язаний утримувати майно, котре йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Власник вільний у здійсненні права власності. Однак ця воля не безмежна. В будь-якому цивілізованому суспільстві існують певні правила співжиття, покликані гармонізувати інтереси індивідуума з інтересами інших осіб та суспільства загалом. Дії власника не повинні суперечити також моральним засадам суспільства.

Відносини щодо розведення, використання та охорони бджіл, виробництва, заготівлі та переробки продуктів бджільництва, ефективного використання бджіл для запилення ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення, інших видів запилювальної флори, створення умов для підвищення продуктивності бджіл і сільськогосподарських культур, забезпечення гарантій дотримання прав та захисту інтересів фізичних і юридичних осіб, які займаються бджільництвом регулюються Законом України «Про бджільництво».

За приписами ст. 1 зазначеного вище закону надано визначення, що пасічник це фізична особа, яка займається утриманням та розведенням бджіл, виробництвом і первинною переробкою продуктів бджільництва.

Згідно зі ст.ст. 11, 12 Закону України «Про бджільництво» право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про бджільництво» передбачено, що фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30.01.2001, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.02.2001 за №131/5322, (далі по тексту - Інструкція щодо попередження та ліквідації хвороб бджіл) територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім`ю потрібно 30-35 кв. м, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл.

Відповідно до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 173 від 19 червня 1996 року (Додаток №5), розміри санітарно-захисних зон від сільськогосподарських підприємств, зокрема - бджільницьких, до житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів повинна становити не менше 300 м.

З огляду на викладене, проаналізувавши наведені норми, суд вважає, що вимоги по розміщенню пасіки не ближче 300 м від жилих зон на індивідуальні пасіки не розповсюджуються.

Судом встановлено, що пасіка ОСОБА_1 розміщена на присадибній ділянці за будинком відповідача, який має висоту більшу за 2,5 м та з трьох сторін обсаджена зеленими насадженнями з дерев та кущів, що не суперечить п. 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30 січня 2001 року № 9.

Варто звернути увагу на ту обставину, що 13.06.2022 на підставі звернення громадянина ОСОБА_2 про порушення правил облаштування та утримання пасіки, було проведено комісійне обстеження пасіки, яка розміщена на присадибній ділянці громадянина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого складено акт. Зі змісту акту випливає, що зазначена вище пасіка відповідає ветеринарно-санітарним вимогам, та вимогам чинного законодавства. Акт підписано начальником Тростянецького управління Головного уаправління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Біликом О. В., Головним спеціалістом відділу безпечності харчових продуктів Тростянецького управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Сарайкіною Н. А., Старостою Олександрівського старостинського округу ОСОБА_6 та власником пасіки ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що 07.05.2021 за місцем свого проживання він отримав ушкодження здоров`я в результаті укусів 15 бджіл з пасіки відповідача громадянина ОСОБА_1 внаслідок чого був змушений нести витрати на своє лікування, окрім того бджоли відповідача закусали до смерті собаку позивача по кличці « ОСОБА_3 » породи американський стаф, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , орієнтовна вартість аналогічної собаки складає 7000 грн.

На підтвердження понесення матеріальних витрат на лікування позивачем суду не надано жодних доказів.

В судовому засіданні 18.02.2022 позивач пояснив, що 07 травня 2021 року до нього приїздила швидка медична допомога, медичні працівники зробили йому ін`єкцію задля запобігання алергічної реакції від укусу бджіл (а.с. 184-185).

Зокрема з карти виїзду бригади медичної допомоги №95178 від 07.05.2021 в графі "скарги, анамнез" зазначено, що пацієнт скаржиться на відчуття болю в області укусів. При огляді множинні укуси в області спини та голови. Раніше алергічних реакцій не було. До приїзду ЕМД ліків не приймав, від госпіталізації відмовився.

Жодних лабораторних досліджень щодо укусів ОСОБА_2 саме бджолами суду не надано. Також суду не надано належних і допустимих доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на лікування.

Окрім того, зі змісту відповіді КНП «Тростянецька центральна районна лікарня» №01-12-30 від 26.01.2022, яка надійшла на виконання ухвали суду, випливає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та дитина ОСОБА_5 , які проживають по АДРЕСА_1 , у травні 2021 року за медичною допомогою в заклад КНП «Тростянецька ЦРЛ» не звертались (а.с. 117).

Також позивач зазначив про те, що за фактом нападу бджіл ним було викликано працівників поліції, зазначені обставини не спростовуються жодним із учасників процесу.

За приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Щодо матеріальних збитків, які на думку позивача має відшкодувати відповідач через втрату собаки по кличці «Шеллі» внаслідок, як стверджує позивач, укусів бджіл, суд зазначає таке.

Як встановлено в судовому засіданні, зі слів позивача, собака по кличці «Шеллі» була прив`язана на подвір`ї, позивач почув крик дружини і побачив, що її кусають бджоли, в той час ОСОБА_1 знаходився біля своєї пасіки. Висновку спеціаліста від чого загинула собака немає, розтин собаки не проводився. Бджіл, які покусали собаку позивач не збирав. На підтвердження своїх вимог позивач покликається на покази свідків.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що напад бджіл може спровокувати запах, бджоли починають роїтися та вилітати з вулика коли їх багато у вулику, коли недобросовісний хазяїн запускає пасіку, бджоли тікають, якщо є якась хвороба, кліщ чи голод. Свідок також зазначив, що загорожа 2,5 м передбачена Законом України «Про бджільництво» потрібна для того, щоб підняти літ бджіл, вона може бути у вигляді паркана, або ж щільного насадження. ОСОБА_7 також зазначив, що не можливо встановити, що бджола прилетіла від конкретного пасічника.

Свідок ОСОБА_4 , яка є співмешканкою позивача, пояснила, що по АДРЕСА_2 вона з донькою та ОСОБА_2 проживають з березня 2020 року, раніше в них з ОСОБА_1 були гарні, добросусідські відносини, вони ходили до нього купувати мед, однак згодом відносини погіршилися, почали дошкуляти бджоли, які постійно залітають на їхнє подвір`я. Згодом вони зверталися до ОСОБА_1 з пропозицією збудувати вищий паркан, аби підвищити літ бджіл, або ж вивезти пасіку в інше місце, однак нічого не змінилося і вуликів у ОСОБА_1 стало ще більше. Свідок зазначила, що 07.05.2021 приблизно о 14.15 годині було сонячно і безвітряно, вона пила каву на дворі поблизу собаки по кличці «Шеллі». Зі сторони сусіда ОСОБА_1 вилетіли бджоли, як їй здалося близько 200 бджіл, і напали на собаку, вона почала кричати і кликати на допомогу чоловіка ОСОБА_2 , а сама сховалася в приміщення кухні, оскільки в неї алегрія на укуси бджіл. ОСОБА_2 почав мити собаку, при цьому бджоли кусали і його, однак собака від отриманих укусів померла. Зазначила, що ОСОБА_2 побіг до ОСОБА_1 аби той чимось зарадив, однак останній сказав, що собаці вже нічим не допоможеш, і на прохання відкупити іншу собаку такої ж породи категорично відмовився, зазначивши, що його вини немає. Свідок зазначила, що згодом викликала швидку медичну допомогу до чоловіка, медичними працівниками надано ОСОБА_2 медичну допомогу і запропоновано поїхати в лікарню, однак останній відмовився від госпіталізації. Свідок також зазначила, що ОСОБА_2 викликав поліцію і працівниками поліції було зафіксовано факт укусів бджіл.

Свідок ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зазначила, що перебуває у дружніх добросусідських відносинах з ОСОБА_2 і їх подвір`я межують, також зазначила, що з ОСОБА_1 не спілкується близько 15 років, не підтримує жодних відносин. Свідок пояснила, що ОСОБА_1 постійно займається бджолами, раніше вуликів в нього було менше, а близько двох років розширив пасіку і розвиває підприємництво. ОСОБА_8 зазначила, що біля кранів завжди багато бджіл, машина забруднюється бджолами, дітям немає можливості гратися на подвір`ї також. Також повідомила суду, що 07.05.2021 вона працювала на городі, зазначає, що була сонячна погода, щодо наявності вітру, не пам`ятає, почула крик ОСОБА_4 , яка кричала, що бджоли кусають собаку і ОСОБА_2 . Стверджує, що вона впевнена в тому, що всі бджоли летіли від ОСОБА_1 і саме вони покусали собаку, вказує, що бачила ОСОБА_2 біля собаки, яка вся була чорна від бджіл і розпухла, що характерно саме для укусів бджіл. Свідок зазначила, що в селі є ще інші пасіки, однак вони маленькі, по 3-5 вуликів, а такої як у ОСОБА_1 немає. ОСОБА_8 вказує, що не є спеціалістом в галузях бджільництва, ветеринарії, санітарії, бджіл, які кусали собаку не збирали, однак бджоли покусали ще і ОСОБА_2 і працівників поліції, які приїхали на виклик.

Свідок ОСОБА_9 , суду пояснив, що є ветеринарним лікарем, з позивачем він не знайомий, з відповідачем знайомий і має дружні стосунки, адже також тримає пасіку в себе на подвір`ї. Зазначив, що в селі Олександрівка є близько 15 пасік, є ще одна пасіка у радгоспі, яка налічує близько 40-50 вуликів. Свідок вказує, що був на пасіці у ОСОБА_1 , яка, на думку свідка, загороджена з усіх сторін, вулики можна ставити так, щоб було зручно для пасічника. Свідок зазначив, що бджола на стіну і поміж деревами не буде летіти, вона уникаючи перешкоди піднімається вгору і летить за взятком, також зауважив, що у вітряну погоду бджоли літати не будуть. Свідок повідомив, що 25 років займається бджільництвом і випадків, щоб бджоли тікали з вулика він не спостерігав, бджоли на початку травня не рояться. У ОСОБА_1 і у нього на подвір`ї є собака, і на них бджоли не нападають. Бувають поодинокі випадки, але собака відразу ховається в будку. Свідок пояснив, що якщо собака здорова, то шкіру бджола не проткне, вразливими є голова, язик. Порода американський стаф йому не відома, однак незважаючи на породу, а також те, що собака є короткошерстою, у всіх собак є пух, підшерсток і шерсть. На переконання свідка ОСОБА_9 встановити причину смерті собаки без ветеринарної діагностики неможливо. Свідок зазначив, що за його ветеринарної практики не спостерігалось смерті домашніх тварин від укусів бджіл, зазначив про випадок нападу рою на корову, в неї пропало молоко, однак остання залишилася живою.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що він знайомий зі сторонами стосунки щодо обох сторін нормальні. Свідок зазначив, що проживає близько 200 м від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , також тримає пасіку, 8 бджолосімей, йому відомо, що в селі є ще 11 пасік, в господарстві також є пасіка, однак йому не відомо де вона розташована. Повідомив, що бджоли шукають найкоротший шлях і літають в сторону, полів, долин, лісів, в населеному пункті, коли щось цвіте, зазначив, що через подвір`я ОСОБА_2 можуть летіти будь-чиї бджоли,(які літають 2 2,5 км), адже за його садибою долина. На думку свідка, собака для бджіл не цікава, у нього також біля вуликів є собака, однак фактів укусів він не спостерігав, якщо припустити, що собаку ОСОБА_2 покусали бджоли, то неможливо розрізнити чиї це були бджоли. Свідок ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_1 давно займається бджільництвом і не допустить, щоб бджоли були голодні.

За тверджненням позивача ОСОБА_2 , в собаки по кличці « ОСОБА_3 » є паспорт, в якому записані всі щеплення, що були зроблені. Однак з копії паспорта, який додано до матеріалів справи, випливає, що собака породи ам. стаф по кличці " ОСОБА_3 " народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначено інформацію про власників (а.с. 17). Доказів щодо наявності щеплень, які були зроблені собаці суду не надано.

Також матеріали справи не містять доказів, щодо вартості собаки породи американський стаф, позивач в судовому засіданні пояснив, що суму взято із ринкової вартості на день виникнення спірних відносин.

Матеріальні витрати позивача на придбання собаки породи американський стаф не підтверджуються доказами наявними у матеріалах справи, як і не підтверджується причина загибелі тварини саме внаслідок укусів бджіл.

Таким чином, стороною позивача на підтвердження заподіяної матеріальної шкоди не надано жодних доказів, які б підтверджували факт, що собака по кличці «Шеллі», породи американський стаф, придбана позивачем за 7000 грн. відсутні і докази того, яка була вартість аналогічної собаки на ринку або ж експертний висновок з цього приводу.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази наявності вини ОСОБА_1 у спричиненні позивачу - ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 7000 грн., тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За приписами ч.4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода полягає: а) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; б) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; в) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; г) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст.23 ЦК).

З наведених положень можна зробити висновок, що моральна шкода - це фізичні або душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю (ч. 1 ст.1167 ЦК), якими порушуються її особисті немайнові права або які посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Крім цього, відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Проте в будь-якому випадку при встановленні факту моральної шкоди потрібно керуватись критеріями загальнолюдських цінностей.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У рішенні від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

До позовної заяви не надано доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння позивачу сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю чи інших втрат немайнового характеру саме з боку відповідача. Сам про собі факт наявності у ОСОБА_1 пасіки, і відсутність забудови між будинком та іншими господарськими будівлями на подвір`ї відповідача, як і відсутність паркану заввишки 2,5 м не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії чи бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Посилаючись у позовній заяві на ту обставину, що відповідачем не облаштовано суцільну огорожу пасіки заввишки не менше 2,5 метра, позивачем вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування належною йому на праві власності земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 зобов`язавши ОСОБА_1 побудувати необхідну огорожу та вимог про зобов`язання відповідача перенести пасіку в інше місце, яке б не межувало із земельною ділянкою, де знаходиться його житловий будинок, не заявлено.

Статтею 38 Закону України "Про бджільництво" передбачено, що порушення законодавства в галузі бджільництва тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі бджільництва несуть особи, винні у: неповідомленні (приховуванні) або наданні неправдивої інформації про виникнення загрози бджолам при застосуванні засобів захисту рослин; порушенні технології вирощування рослин сільськогосподарського та іншого призначення, що призвело до погіршення умов у ареалах розселення бджіл; реалізації продуктів бджільництва та їх сумішей, що не пройшли ветеринарно-санітарної експертизи; ухиленні від обов`язкової ветеринарно-санітарної експертизи продуктів бджільництва та їх сумішей; порушенні правил ввезення на територію України та вивезення за її межі бджіл та продуктів бджільництва; реалізації на території України не зареєстрованих в Україні засобів захисту бджіл. Законами України може бути встановлено відповідальність також за інші види порушень у галузі бджільництва.

Суд бере до уваги доводи представника відповідача про те, що при складенні Акту обстеження землекористування ОСОБА_2 АДРЕСА_2 від 21.07.2021, який додано до позовної заяви, та який містить підписи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , серед членів комісії спеціалістів по бджільництву не було.

Як зазначалось вище, 13.06.2022 на підставі звернення громадянина ОСОБА_2 про порушення правил облаштування та утримання пасіки, було проведено кемісійне обстеження пасіки, яка розміщена на присадибній ділянці громадянина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого складено акт, в якому зазначено, що пасіка відповідає ветеринарно-санітарним вимогам, та вимогам чинного законодавства.

Також заслуговує на увагу той факт, що ОСОБА_1 не притягавався до адміністративної відповідальності за порушення вимог щодо розташування пасіки.

Більше того, навіть якщо припустити факт завдання позивачу моральної шкоди внаслідок укусу бджіл, неможливо достовірно встановити, що це були саме бджоли з пасіки відповідача, адже як встановлено в судовому засіданні в селі Олександрівка є декілька пасік.

Варті також уваги покази свідка ОСОБА_8 , яка суду показала, що собака була чорна від обліплених бджіл.

Відповідно до п. 4 розділу 2 Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки, затвердженого Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівліта сільського господарства України 19 лютого 2021 року №3384 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 березня 2021 р. за №282/35904, до відомостей, що вносяться до Реєстру паспортів пасік, належать:

єдиний унікальний номер;

інформація власника пасіки - найменування та код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) фізичної особи або фізичної особи - підприємця;

місце проживання фізичної особи або місцезнаходження юридичної особи - власника пасіки;

контактна інформація власника пасіки або уповноваженої ним особи (номер телефону, адреса електронної пошти);

місце фактичного розташування пасіки із зазначенням інформації щодо земельної ділянки (адреса або кадастровий номер земельної ділянки);

кількість бджолиних сімей;

порода (популяція) бджолиних сімей (за наявності);

статус пасіки (зареєстрована/ліквідована).

Закон України «Про бджільництво» регламентує утримання на території країни трьох порід бджіл української степової, карпатської та поліської.

Стандарт породи бджіл української степової: забарвлення тіла у бджіл української степової породи переважно сіре. Інколи спостерігається з світло-коричневими плямами на перших двох тергітах черевця. Довжина хоботка робочих бджіл 6,3 6,7 і навіть 6,9 мм, ширина третього тергіта 4,6 5,1 мм. Маса одноденних робочих бджіл у середньому становить 105 мг, неплідної матки 180 мг, плідної 200 мг. Кубітальний індекс 50 60?%. Близько 60?% бджіл мають позитивне дискоїдальне зміщення, форма заднього краю воскового дзеркальця випукла більш як у 75?% випадків. Печатка меду переважно біла («суха»).

З копії ветеринарно-санітарного паспорта пасіки, яка належить ОСОБА_1 встановлено, що у відповідача наявні бджоли породи (популяції) бджіл Українська степова (а.с. 45). Представник відповідача в судовому засіданні звернула увагу на ту обставину, що свідок ОСОБА_8 показала про наявність бджіл на собаці чорного кольору, також зазначила, що темні бджоли можуть бути лісовими (дикими бджолами), які також проживають на території України і представлені поліською популяцією, що в свою чергу спростовує доводи позивача про те, що бджоли належать саме відповідачу.

При цьому, суд бере до уваги те, що до головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області не надходили скарги від жителів села Олександрівка щодо розміщення пасіки гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Зі змісту листа виконавчого комітету Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області №396-02-29/1 від 12.11.2021 підписаного старостою Олександрівського старостинського округу Антоніною Гливою, зі скаргами на ОСОБА_1 відносно неналежного ним утримання бджіл (крім ОСОБА_2 ) в колишню Олександрівську сільську раду, ні до неї, як до старости, не зверталися жителі с. Олександрівка (а.с. 60).

Відповідно до довідки про погодні умови 07.05.2021 за даними спостережень метеорологічної станції Гайсин, що найближча до села Олександрівка Гайсинського район Вінницької області №992-1-548/992 від 01.12.2021 показники температури повітря становили на 09 год. 13,4°С, 12 год. 18,4 °С, 15 год. 18,6 °С та 18 год. 18,2 С; вітер: швидкість максимальна на 09 год. Східний 5 м/с, 12 год. Східний 13 м/с, 15 год. Південно-східний 13 м/с, та 18 год. Південно-східний 13 м/с. (а.с. 97).

З урахуванням погодніх умов, та показів свідків, які займаються бджільництвом, можна дійти висновку, що вітряна і хмарна погода не сприяють льоту бджіл. Свідками також підтверджено, що початок травня не є часом для роїння бджіл.

Враховуючи наведене вище, а також встановлені в судовому засіданні обставини, суд виходить з того, що медичними документами не підтверджено факту лікування позивача внаслідок укусів бджі, жодними документами не підтверджено смерть собаки по кличці « ОСОБА_3 » внаслідок укусів бджіл, як і не підтверджено суму витрат на придбання собаки породи американський стаф, а тому його посилання, як на підставу відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень, на значне погіршення стану здоров`я, створення відповідачем позивачу незручностей у проживанні та користуванні земельною ділянкою, порушенні звичайного ритму життя, необхідності вжиття додаткових витрат на лікування та зусиль для подолання наслідків негативної діяльності відповідача, переживання за своїх членів сім`ї, смерть домашнього улюбленця, собаки по кличці « ОСОБА_3 », суд не приймає до уваги, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Судом не встановлено беззаперечних доказів того, що дії відповідача ОСОБА_1 у якого розміщена на присадибній ділянці пасіка, на момент виникнення спірних відносин 07.05.2021 були неправомірними, за результатами розгляду справи з урахуванням у сукупності всіх доказів, не встановлено що між розміщенням пасіки та настанням шкоди існує безпосередній причинний зв`язок та не встановлено наявності вини зазначеної особи.

Так як вимоги про спричинення моральної шкоди є необґрунтованими та недоведеними і позивач не надав жодного належного доказу заподіяння йому моральної шкоди, тому за таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову і в цій частині вимог.

Отже враховуючи наведені вище обставини варто відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року із змінами, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову, а відповідачем не заявлено про відшкодування судових витрат, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 22 червня 2022 року.

Суддя О. Г. Борейко