Справа № 597/246/22
Провадження №2/597/75/2022
"08" червня 2022 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: судді Шевчук В.М.
за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини
До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.
В обґрунтування своїх вимог представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.01.2020 року. Після її смерті відкрилась спадщина на усе майно, яке належало покійній на час її смерті. Представник позивачки зазначає, що довгий час позивачка не проживала разом із своєю матір`ю в с.Слобідка Чортківського району Тернопільської області, а придбала квартиру поблизу м.Тернопіль, куди переїхала жити. Також позивачка у зв`язку з відсутністю стабільного доходу в Україні на постійній основі працює в Італійській Республіці та відповідно тривалий час знаходиться в цій країні. Перед смертю матері в січні 2020 року позивачка приїхала з Італії для того, щоб в останні дні побути з мамою, однак у зв`язку з хворобою мати вже не могла розмовляти. Після смерті матері та її поховання позивачка 22 січня 2020 року відлетіла спочатку до Туреччини, а звідти до м.Неаполь, де постійно працювала. Щодо поважності пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини зазначає, що з 16 березня 2020 року на всій території України було запроваджено карантин через спалах у світі коронавірусу. З метою запобігання поширенню на території України, Італії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, державні кордони були закриті, позивачка з поважних причин не змогла заявитися до спливу 6 місяців до нотаріуса для відкриття спадкової справи. Крім того, про заповіт, складений покійною матір`ю 26 жовтня 2017 року, позивачці стало відомо тільки після повернення в Україну у вересні 2021 року. В даний час відкрити спадкову справу позивачка не може, оскільки нотаріус рекомендує у судовому порядку поновити строк для прийняття спадщини за заповітом. Вказані обставини не давали змоги реалізувати позивачці своє право на прийняття спадщини після померлої матері.
Враховуючи причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, так як позивачці не було відомо про вказаний вище заповіт та із-за карантину в світі і закритих кордонів позивачка не могла у встановлений законом шестимісячний строк з`явитися до нотаріальної контори з причин, які не залежали від її волі, у зв`язку з цим позивачкою був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, через що вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить суд визнати пропуск строку позивачкою, встановленого законом для прийняття спадщини, з поважних причин.
Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву, в якій просить розгляд цивільної справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи, та не надав у встановлений судом строк відзиву до суду.
Суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин, а тому справу слід розглянути за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, тому відповідно до положень ст.247 ч.3 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
З матеріалів справи вбачається і в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.01.2020 року. Після її смерті відкрилася спадщина на усе майно, яке належало покійній на час її смерті.
Як зазначено в довідці №248 від 17.09.2021 року, виданій Товстенською селищною радою, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала (зареєстрована) за адресою: АДРЕСА_1 з 1981 року до дня смерті. На момент смерті разом із нею постійно проживав зареєстрований і продовжує проживати її син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті спадкодавиця у зареєстрованому шлюбі не перебувала.
Згідно довідки № 249 від 17.09.2021 року, виданої Товстенською селищною радою Заліщицького району Тернопільської області, заповіт складений ОСОБА_4 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області 26 жовтня 2017 року за реєстровим №44, не змінено і не скасовано.
Листом приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу від 19.01.2022 року №18/01-16 позивачці ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 з тих підстав, що нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини.
Причинами пропуску строку прийняття спадщини позивачка ОСОБА_2 зазначає необізнаність про існування заповіту та тривалий період перебування за кордоном.
Відповідно до ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:
- у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;
- ці обставини визнані судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:
- тривала хвороба спадкоємців;
- велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;
- складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;
- перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних сил України;
- необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.
Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11.10.2021 року позивачка ОСОБА_2 з 22.01.2020 року по 03.09.2021 року перебувала за кордоном.
Таким чином, перебування позивачки з 22.01.2020 року по 03.09.2021 року за межами України та її необізнаність про наявність в її користь заповіту є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, про що також зазначив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування".
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey) від 27 червня 2000 року при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" та ст.10 ч.4 ЦПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини слід задоволити повністю, визначити позивачці додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання законної сили даним судовим рішенням для прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .
Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу між сторонами судових витрат по даній справі, суд із врахуванням того, що позивачка та її представник не порушували питання про стягнення в користь позивачки з відповідача понесених судових витрат по справі, вважає, що судові витрати по справі слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Керуючись ст.ст.1270 ч.1, 1272 ч.3 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 178 ч.8, 211, 206, 258, 259, 263-266, 268, 272, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.
Встановити ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачем протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне судове рішення складено 08.06.2022 року.
Повне найменування сторін:
Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: Валентина ШЕВЧУК