Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6696/21 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т. Б.
Категорія 76 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновська Г.С.,

за участю секретаря Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/6696/21 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Бердичівтеплоенерго» про визнання факту дискримінації при укладенні трудового договору, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Большакової Т.Б. в м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом у якому просив визнати, що відповідач допустив дискримінацію при спробі позивача працевлаштуватись на посаду оператора котельні в КП "Бердичівтеплоенерго"; зобов`язати КП "Бердичівтеплоенерго" укласти трудовий договір з позивачем на посаду оператора котельні починаючи з 23.10.2021; стягнути з КП "Бердичівтеплоенерго" на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до ч.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9, від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" про оплату вимушеного прогулу з 23.10.2021 по дату прийняття рішення в розмірі середнього заробітку оператора котельні в КП "Бердичівтеплоенерго". Позовні вимоги обґрунтовує тим, що КП "Бердичівтеплоенерго" ухиляється від укладення з ним трудового договору, надаючи перевагу іншим особам укласти трудовий договір, чим обмежує права позивача у рівному та конкурентному здійсненні своїх прав в порівнянні з іншими особами щодо працевлаштування.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 грудня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що суд фактично звільнив відповідача від обов`язку доказування, хоча обов`язок доведення відсутності дискримінації покладено саме на нього. Суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення ст.2-1 КЗпП України та Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Відповідач не надав жодних доказів підтвердження обставин які перешкоджали укладенню трудового договору.

17 січня 2022 року ОСОБА_1 надіслав доповнення до апеляційної скарги у яких зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази, які у тому числі та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про відсутність заявлених позивачем обставин справи, які входять до предмета доказування. За позовами про дискримінацію на відповідача покладається обов`язок доводити відсутність дискримінації, ч.2 ст.81 ЦПК України, проте у мотивувальній частині судового рішення , судом дані обставини не було розглянуто. Зазначає, що причин з яких докази, які подані на підтвердження заявлених обставин не прийняті, судом першої інстанції не вказано. Вказує, що із листів Бердичівського міського центру зайнятості та визнається в листі КП «Бердичівтеплоенерго» проводило набір працівників на посаду оператора котельні, проте, жодних обставин, які б відносились до ділових якостей працівника, які перешкоджають укласти трудовий договір та доказів наявності цих обставин, відповідачем не надано, а також наведено підтвердження обставини необґрунтованої відмови в укладенні трудового договору. Крім того, судом першої інстанції ненадана оцінка відсутності відповідей по суті поставлених КП «Бердичівтеплоенерго» питань. Також, позивач просив надати повторну оцінку доказам по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу, КП «Бердичівтеплоенерго» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Зазначає, що жодних належних чи допустимих доказів, які підтверджують , що дискримінація мала місце в діях відповідача не надано.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до КП «Бердичівтеплоенерго» із заявами від 23.09.2021, 12.10.2021, 19.10.2021, у яких просив прийняти його на роботу оператором котельні. У заявах вказував, що надає для ознайомлення документи на момент подачі заяви та обов`язково надасть для ознайомлення оригінали цих документів: посвідчення про закінчення професійно-технічної освіти, три висновки психофізіологічної експертизи з дозволами на виконання роботи оператора котельні, паспорт, трудову книжку, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, також повідомляє, що має закінчену вищу освіту про що засвідчує диплом спеціаліста. У заявах повідомляв про намір звертатися до суду у разі порушення його прав та про те, що він неодноразово звертався до суду за захистом порушених прав.

Відповідач листом від 28.09.2021 за №Л-141 повідомив позивача, що на даний час прийом працівників на виконання обов`язків оператора котельні не здійснюється, будь-яких документів та додатків до заяви від 23.09.2021 підприємство не отримувало.

Рішенням Бердичівської міської ради №265 від 28.09.2021 «Про виконання заходів з підготовки господарства Бердичівської міської територіальної громади до роботи в осінньо-зимовий період та початок опалювального періоду 2021-2022 років» опалювальний період 2021-2022 встановлено з 15.10.2021 року.

Відповідно до копії наказу КП "Бердичівтеплоенерго" від 18.10.2021 за №113 розпочато опалювальний період 2021-2022 років з 19.10.2021 року.

Згідно листа комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" від 16.11.2021 за № 730-1, працевлаштування працівників на посаду оператора котельні було здійснено 18.10.2021. Підприємством на посаду оператора котельні приймались громадяни, в тому числі, за направленням державної служби зайнятості (безробітні за відповідною спеціальністю та професією) з наданням необхідних документів та проходженням обов`язкової співбесіди. Працевлаштування працівників на посаду оператора котельні здійснено згідно наказу по підприємству від 18.10.2021 за №121/к на опалювальний період 2021-2022, прийнято на роботу операторів котельні за строковим трудовим договором з 19.10.2021 в кількості 89 чоловік.

Відповідно до заяви від 16.11.2021 за № 730-2 на виконання ухвали суду, директором КП "Бердичівтеплоенерго" надано відповіді на поставлені позивачем питання, зокрема на перше питання зазначено, що на час звернення до підприємства 23.09.2021 у відповідача були відсутні правові підстави для укладення строкового трудового договору, так як рішенням визначено встановити опалювальний період лише з 15.10.2021 (пункт 3) або при умові пониження середньодобової температури повітря протягом трьох діб нижче +8 °С (пункт 8).

На друге питання вказує, що на час звернення до підприємства 12.10.2021 у відповідача були відсутні правові підстави для укладення строкового трудового договору, рішенням визначено встановити опалювальний період лише з 15.10.2021 (пункт 3) або при умові пониження середньодобової температури повітря протягом трьох діб нижче +8 °С (пункт 8).

На третє питання зазначає, що працевлаштування працівників на посаду оператора котельні відповідачем було здійснено 18.10.2021. Підприємством на посаду оператора котельні приймались громадяни, в тому числі, за направленням державної служби зайнятості (безробітні за відповідною спеціалізацією та професією) з наданням необхідних документів та проходженням обов`язкової співбесіди.

На четверте питання зазначив, що 06.10.2021 відповідачем отримане рішення Бердичівської міської ради № 265 від 28.09.2021 "Про виконання заходів з підготовки господарства міста до роботи в осінньо-зимовий період та початок опалювального періоду 2021-2022 років". Відповідно до наказу по підприємству від 18.10.2021 за №113, опалювальний сезон 2021-2022 розпочато з 19.10.2021.

Відповідно до листа Бердичівського міського центру зайнятості від 04.11.2021 за №1986, який надійшов на адресу суду на виконання вимог ухвали, в якому вказано, що до Бердичівського міського центру зайнятості інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за Формою № 3-Пн за період з 23.09.2021 по 20.10.2021 на посаду "оператор котельні " КП "Бердичівтеплоенерго" було надано 18.10.2021 та зазначає, що Бердичівський міський центр зайнятості не володіє первинними документами про прийняття на роботу працівників (накази про прийняття) та не наділений законодавчими повноваженнями щодо перевірки їх фактичного працевлаштування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що КП "Бердичівтеплоенерго" не відмовляло необґрунтовано ОСОБА_1 у прийнятті на роботу, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача укласти трудовий договір з останнім. Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягає, адже вони є похідними від вимоги про зобов`язання укласти договір.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 Кодексу законів про працю України (тут і далі по тексту в редакції Кодексу чинній на момент виникнення спірних правовідносин), трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Згідно частини другої статті 24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 24 КЗпП України).

Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» (далі - Закон № 5207-ІV) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії дискримінації з метою забезпечення рівних можливостей щодо реалізації прав і свобод людини та громадянина.

Згідно зі статтею 14 Закону № 5207-ІV, особа, яка вважає, що стосовно неї виникла дискримінація, має право звернутися із скаргою до державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та/або до суду в порядку, визначеному законом. Реалізація зазначеного права не може бути підставою для упередженого ставлення, а також не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи, яка скористалася таким правом, та інших осіб.

За змістом статті 21 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

Згідно статті 22 КЗпП України забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров`я працівника можуть встановлюватись законодавством України.

Згідно з частиною другою статті 81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Суд встановивши, що ОСОБА_1 не належить до кола осіб, з якими відповідач зобов`язаний укласти трудовий договір; відмова відповідача у прийнятті його на роботу не пов`язана із дискримінацією, а викликана як відсутністю виробничої потреби, так і діями самого позивача, дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Із дискримінаційною ознакою відмова у прийнятті на роботу ОСОБА_1 не пов`язана, а прийнята роботодавцем у зв`язку з відсутністю виробничої потреби у прийнятті на роботу, у зв`язку із чим, порушення відповідачем вимог статті 22 КЗпП України не вбачається.

Доводи апеляційної скарги, які спрямовані на необхідність переоцінки доказів у справі та незгоду із обставинами встановленими судом першої інстанції, підлягають відхиленню з огляду на межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначені статтею 367 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Житомирський апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки встановивши обставини справи та оцінивши докази, суд першої інстанції ухвалив судове рішення із правильним застосуванням норм матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права, які б тягнули за собою його скасування, що відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення міськрайонного суду - без змін.

Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26 січня 2022 року.

Головуючий

Судді