Справа 490/4945/20
Провадження № 22-ц/812/285/22
У Х В А Л А

31 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В., Ямкової О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, а апелянту надано строк який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання ним копії даної ухвали для усунення недоліків, вказаних в цій ухвалі. А саме, апелянту необхідно було надати: заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали з зазначенням поважності причин його пропуску та сплатити 454 грн. судового збору.

На виконання цієї ухвали суду ОСОБА_1 надіслав заяву про поновлення строку та квитанцію про сплату судового збору у сумі 454 грн.

В своїй заяві позивач зазначив, що у встановлений законом строк не міг подати апеляційну скаргу у зв`язку із тим, що фактичне його місце проживання є м. Київ, там він працює та мешкає. За адресою реєстрації, яка була вказана в матеріалах справи проживають родичі. Він не надавав їм право отримувати його поштову кореспонденцію. Також поважною причиною пропуску строку вважає постанову Кабінета Міністрів України «Про запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якої він не міг вільно пересуватися по країні та знаходився в м. Києві.

Як видно з матеріалів справи, 22 грудня 2020 року постановлено оскаржену ухвалу суду. Копію цієї ухвали позивачем отримано поштою 21 січня 2021 року.

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Звертаючись з апеляційною скаргою до суду вона повинна бути подана в передбачений законом строк. Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга, зокрема на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин передбачена статтею ст. 354 ЦПК України.

Частиною 4 ст. 357 ЦПК України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Що стосується посилання апелянта на проживання не за місцем його реєстрації та отримання поштової кореспонденції його родичами то, слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.131ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження у справі, а у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до вимог п.3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Будь-яких повідомлень щодо зміни свого місцезнаходження від ОСОБА_1 до суду не надходило, а копія ухвали була надіслана за місцем його реєстрації, ту ж саму адресу він вказав і в позові, і в апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на встановлення карантину, без зазначення конкретних, чітко визначених перешкод у реалізації прав, не може бути достатньою підставою для поновлення строку. Обставин, обгрунтовуючих неможливість вчинення процесуальної дії у зв`язку з карантинними обмеженнями, ОСОБА_1 не зазначив.

Отже, вказані позивачем підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду не є поважними.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (ст. 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

У рішенні у справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2015 Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" ).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року).

Враховуючи, те що апеляційна скарга подана після закінчення строків визначених ст. 354 ЦПК України і підстави поновлення строку вказані апелянтом у заяві визнані неповажними, а безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції, то у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

У зв`язку з цим відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору підлягає поверненню.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги:

-у розмірі 454 грн. за квитанцією № 22003101 від 20 січня 2022 року, отримувач коштів - Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101, код отримувача - 37992030 , Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача - UA0014478.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді