Номер справи 233/5668/21
Номер провадження2/220/101/22
17 червня 2022 року смт.Велика Новосілка Донецької області
Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:
головуючої-судді Дурач О.А.
за участю секретаря Сербіної І.В.,
12.01.2022 р. до суду надійшла за підсудністю з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області позовна заява Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. 12.01.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження.
Короткий зміст вимог позовної заяви
Відповідач відзив не надав.
Процедура судового розгляду
У судове засідання представник позивача та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи не з`явились. Позивач надав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Вперше не з`явився в судове засідання 11.02.2022 р. Згідно даних відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Донецькій області, ОСОБА_1 зареєстрованою не значиться. Останнє відоме місце реєстрації її проживання, згідно документів, наданих позивачем, є АДРЕСА_1 . Згідно даних Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 . Конверт з викликом до суду відповідача на 11.02.2022 р. було повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання, а тому у судове засідання на 17.06.2022 р. її було викликано через Веб оголошення, беручи до уваги останнє відоме місце реєстрації відповідача у м. Дебальцево Донецької області. Отже, судом вживались всі можливі заходи щодо виклику відповідача у судове засідання. Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв про зміну адреси реєстрації не надала. Відповідач про причини неявки не повідомила, не подала відзив на позовну заяву, від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність.
В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд, відповідно до вищевказаного, ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно.
Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом
Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне.
Згідно ліцензії серії АВ № 546816 Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг в Україні, Приватному акціонерному товариству «Українська страхова компанія» дозволена страхова діяльність у формі добровільного страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту), строк ліцензії з 07.04.2010 року безстроково, дата видачі ліцензії 20.08.2010 р. Вказана ліцензія видана на підставі розпорядження № 708 від 23.03.2017 р. Голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Таким чином, позивач дійсно має здійснювати страхову діяльність у формі добровільного страхування кредитів.
01.10.2013 року між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 20, предметом якого є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів. Відповідно до п.п. 2.1, 2.1.1., 2.1.2. вказаного договору добровільного страхування, страховим випадком по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («з відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом десяти днів після настання строку сплати третього платежу або якщо кредитор не одержав обумовлений Кредитним договором останній за графіком платіж протягом 3 днів після настання строку сплати останнього платежу, передбаченого Кредитним договором.
15.04.2014 р. між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 04-01, зміст якого є аналогічним договору від 01.10.13 р.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором, належним чином не виконував.
25.10.2021 р. ПрАТ «Українська страхова компанія» складено страховий акт № 864кр про страхову подію з прийняттям рішення про страхову виплату за договором страхування кредиту № 4УКС 2014.
Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права
Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою КС «Українська кредитна спілка» та особисто ОСОБА_1 , зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов`язковим для виконання.
З матеріалів справи вбачається, що кредитна спілка повністю виконала умови кредитного договору, перерахувавши на зазначений у кредитному договорі рахунок відповідача грошові кошти. В свою чергу відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток.
Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість страхувальника у договірному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора договірне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за заподіяний збиток особа свій обов`язок із його відшкодування не виконала.
Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало обов`язки покладені Законом України «Про страхування» та умовами Договору добровільного страхування кредитів № 17 від 02.09.2013 року, до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).
Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Як вбачається, з положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Від сторін заяви щодо застосування позовної давності до суду не надходило, а тому підстави для її застосування до даних правовідносин відсутні.
Висновки суду за результатами розгляду позову
Щодо розподілу судових витрат
В зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270 грн., який сплачено позивачем при подачі позову.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд, -
Копію рішення направити сторонам протягом двох днів, в електронній формі - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до відповідного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.А.Дурач