Справа № 200/8873/13-ц
Провадження № 2-п/932/94/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування заяви заявник посилається на те, що про розгляд справи судом, у якій було ухвалено вказане рішення, він не знав, судових повісток про виклик до суду не отримував; повне заочне рішення суду йому не було вручено у день його проголошення. Про наявність заочного рішення він дізнався 23.11.2021 року, а саме тоді, коли його представник адвокат Міскевич А.Л. отримала від Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська повний текст вказаного заочного рішення. Заявник в заяві вказує на те, що з матеріалів цивільної справи вбачається, що він викликався до суду за адресою АДРЕСА_1 , але ця адреса є невірною. Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України від 24.07.2014 року, яка міститься в матеріалах справи, зазначено, що він за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований. 29.04.2008 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , а тому в 2008 році переїхав з м. Дніпра до м. Бердянську Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 29.04.2008 року, виданим Відділом РАЦС по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції. В 2008 році він був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , в 2009 році він знявся з реєстраційного обліку, але фактично проживав в домоволодінні за вказаною адресою, 10.09.2013 року він знову був зареєстрований по АДРЕСА_2 . Зважаючи на те, що судові повістки направлялися йому не за його місцем проживання та реєстрації, він був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання, брати в ньому участь, заперечувати проти позову та надавати свої клопотання, заяви, заперечення проти позовних вимог банку. На період розгляду справи та прийняття рішення суду він не був підписаний на газети «Урядовий кур`єр» та «Голос України», а тому не міг знати про розгляд в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська цивільної справи № 200/8873/13-ц.

Також, ОСОБА_1 в заяві зазначає, що не згоден з рішенням суду, оскільки обставини, які вказані в ньому, не відповідають дійсності з наступних підстав. В матеріалах справи № 200/8873/13-ц відсутній кредитний договір, укладений 16.12.2006 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», а тому суд ухвалив рішення про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 16.12.2006 року без його огляду та дослідження, 16.12.2006 року він не укладав жодного кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк», а тому вважає, що суд помилково ухвалив рішення про стягнення з нього заборгованості. Крім цього, судом під час розгляду справи не було досліджено строки закінчення кредитного договору, а також те чи мав позивач право нараховувати відсотки, а також штраф за користування кредитом. Враховуючи те, що останній платіж було здійснено 08.05.2008 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, строки позовної давності на подання позову до суду сплили ще 08.05.2011 року, але він був позбавлений права на подачу заяви про застосування строку позовної давності на підставі ч.4 ст. 264 ЦК України, оскільки не знав про розгляд справи.

Посилаючись на зазначене, заявник просить скасувати заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2013 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 16.12.2006 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021 року для розгляду вказаної заяви була визначена суддя Кудрявцева Т.О.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву про перегляд заочного рішення суду та просила її задовольнити, а також просила поновити строк на звернення до суду із даною заявою, пропущений з поважних причин.

В судове засідання представник позивача не з`явився? про розгляд справи повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи № 200/8873/13-ц, суд вважає наступне.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2013 року, ухваленим у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.12.2006 року станом на 21.05.2013 року, що в сумі складає 28977,74 грн., де заборгованість за кредитом 7247,25 грн., заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом 19874,41 грн., штраф 1856,08 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України, положення якого діяли на час ухвалення судом вказаних рішень, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 284 ЦПК України в редакції 2017 року заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Згідно до ч.3, 4 цієї статті учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України в редакції 2017 року у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною першою ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення обов`язковим є наявність обох підстав одночасно.

Як зазначив заявник в заяві про перегляд заочного рішення, повне заочне рішення суду йому не було вручено у день його проголошення, про наявність заочного рішення він дізнався 23.11.2021 року, а саме тоді, коли його представник адвокат Міскевич А.Л. отримала від Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська повний текст вказаного заочного рішення.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідно до поданої заяви представник відповідача ОСОБА_3 ознайомилась з матеріалами справи та отримала копію вказаного заочного рішення суду 23.11.2021 року.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з поважних причин пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, в зв`язку з чим цей строк підлягає поновленню.

У наданій суду заяві про перегляд заочного рішення заявник також посилається на те, що про розгляд справи судом він не знав, судових повісток про виклик до суду не отримував; з матеріалів цивільної справи вбачається, що він викликався до суду за адресою АДРЕСА_1 , але ця адреса є невірною, відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України від 24.07.2014 року, яка міститься в матеріалах справи, він за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований. 29.04.2008 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , а тому в 2008 році переїхав з м. Дніпра до м. Бердянська Запорізької області, в 2008 році він був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , в 2009 році він знявся з реєстраційного обліку, але фактично проживав в домоволодінні за вказаною адресою, 10.09.2013 року він знову був зареєстрований по АДРЕСА_2 . Зважаючи на те, що судові повістки направлялися йому не за його місцем проживання та реєстрації, він був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання, брати в ньому участь, заперечувати проти позову та надавати свої клопотання, заяви, заперечення проти позовних вимог банку. На період розгляду справи та прийняття рішення суду він не був підписаний на газети «Урядовий кур`єр» та «Голос України», а тому не міг знати про розгляд в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська цивільної справи № 200/8873/13-ц.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України в ред. 2004 року, який діяв на час розгляду цивільної справи, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач звернувся із даним позовом до суду 02.07.2013 року, у позові адресою проживання відповідача вказано АДРЕСА_1 . Судом на адресу відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи було направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Відповідно до отриманої судом інформації з адресно-довідкового сектору ВГІРФО УМВС України в Дніпропетровській області від 02.03.2013 року ОСОБА_1 згідно вказаної адреси зареєстрованим не значиться, ухвалою від 02.08.2013 року провадження у справі було відкрито.

Як свідчать матеріали цивільної справи, на останню відому адресу проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 судом направлялися судові повідомлення про розгляд справи (а.с. 29, 31, 38), у справі містяться конверти з судовими повідомленнями з відміткою про їх невручення в зв`язку з закінченням терміну зберігання, будь-яка відмітка про неможливість їх вручення з причини відсутності адресата за вказаною адресою відсутня на зазначених повернутих поштових відправленнях відсутня.

Також, в заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 посилається на те, що він не згоден з рішенням суду, оскільки обставини, які вказані в ньому, не відповідають дійсності, в матеріалах справи № 200/8873/13-ц відсутній кредитний договір, укладений 16.12.2006 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», суд ухвалив рішення про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 16.12.2006 року без його огляду та дослідження; 16.12.2006 року він не укладав жодного кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк», а тому вважає, що суд помилково ухвалив рішення про стягнення з нього заборгованості. Крім цього, судом під час розгляду справи не було досліджено строки закінчення кредитного договору, а також те чи мав позивач право нараховувати відсотки, а також штраф за користування кредитом. Враховуючи те, що останній платіж було здійснено 08.05.2008 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, строки поз0овної давності на подання позову до суду сплили ще 08.05.2011 року, але він був позбавлений права на подачу заяви про застосування строку позовної давності на підставі ч.4 ст. 264 ЦК України, оскільки не знав про розгляд справи.

Разом з цим, суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, які у випадку його присутності в судовому засіданні при розгляді справи, могли би вплинути на прийняте судом рішення. Крім того, в матеріалах справи міститься Заява ОСОБА_1 від 16.12.2006 року, підписання якої не заперечувалося його представником в судовому засіданні, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповнена ця заява для отримання у ПАТ КБ «Приватбанк» платіжної карти «МЕТРО» на кредитний ліміт в сумі 7250,00 грн., із зазначенням базової процентної ставки по кредитному ліміту 2,5% в місяць на залишок заборгованості; кредитна карта та ПІН до неї отримані ОСОБА_1 16.12.2006 року, крім того в заяві міститься підпис ОСОБА_1 про те, що він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, виявив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг; до вказаної Заяви долучено Умови та Правила надання банківських послуг, та про цей договір вказує суд у зазначеному заочному рішенні.

З огляду на зазначене, з урахуванням того, що відповідно до вищенаведених положень чинного законодавства скасування заочного рішення можливе лише за наявності передбачених ЦПК України підстав, заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2013 року задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 284-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного без задоволення.

Суддя Т.О. Кудрявцева