Справа № 671/2191/21
УХВАЛА
21 квітня 2022 року Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі: головуючої - судді Бабій О.М.,
при секретарі Кошонько Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
В грудні 2021 року військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього коштів за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, не сплачених після виключення із списків особового складу частини, та за перевикористану відпустку в загальній сумі 3222 грн. 79 коп.
В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25 березня 2016 року № 66, солдат строкової служби ОСОБА_1 , водій-акумуляторник майстерні ремонту та зарядки акумуляторних батарей ремонтної роти військової частини польова пошта НОМЕР_2 , вважається таким, що уклав контракт терміном на три роки з 25 березня 2016 року по 25 березня 2019 року. Згідно визначених норм ОСОБА_1 було видано речове майно.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2018 року № 250 старшого солдата ОСОБА_1 , як військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебував в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільнено з військової служби відповідно до підпункту «д» (у зв`язку з службовою невідповідністю) пункту 2 частини 5 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно 16 листопада 2018 року відповідача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення. Також з 16 листопада 2018 року ОСОБА_1 вважається таким, що справи і посаду здав та вибув до Волочиського РВК Хмельницької області для постановки на військовий облік.
Як зазначено в позові, на момент виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття з усіх видів забезпечення, згідно з довідкою-розрахунком № 74 від 13 листопада 2018 року за відповідачем рахувалося речове майно, строки носіння якого не вийшло, на загальну суму 4359 грн. 74 коп.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2018 року № 250 визначено: утримати з грошового забезпечення ОСОБА_1 кошти за недонос речового майна у розмірі 4359 грн. 74 коп. згідно довідки-розрахунку № 74.
Позивач вказує, що відповідно до витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 на даний час сума заборгованості відповідача перед державою в особі військової частини НОМЕР_1 за недонос речового майна, строки носіння якого не вийшли, та майно речової служби складає 2510 грн. 24 коп., яка станом на сьогоднішній день не погашена.
Разом з тим, як зазначено в позові, станом на 2019 рік у відповідача була заборгованість за перевикористані відпустки: 05 діб у 2017 році та 15 діб у 2018 році на загальну суму 4298 грн. 60 коп.
Проте, згідно з книгою обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 з грошового забезпечення відповідача за перевикористану відпустку стягнуто 3586 грн. 05 коп. і на даний час сума заборгованості відповідача становить 712 грн. 55 коп.
Таким чином, загальна сума коштів, що належить утримати з ОСОБА_1 , становить 3222 грн. 79 коп. (2510 грн. 24 коп. + 712 грн. 55 коп.), яка на даний час не погашена, тому підлягає стягненню в судовому порядку.
Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з таких підстав.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Приписи ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вказують, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України закріплено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
З вищенаведеного слідує, що спір про стягнення з відповідача коштів виник з приводу проходження останнім публічної служби та звільнення з публічної служби, а тому на вказану справу поширюється юрисдикція адміністративного суду. В даному випадку Хмельницького окружного адміністративного суду.
Згідно з п. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачену суму судового збору слід повернути позивачу.
Керуючись ст. ст. 255, 260, 261, 353, 354 ЦПК України; ст. ст. 2, 4, 19 КАС України; п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд:
Закрити провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Волочиському районі Хмельницької області повернути військовій частині НОМЕР_1 сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн., згідно з платіжним дорученням № 21-2534 від 21 грудня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (складення) ухвали.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Бабій