Справа №511/1791/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

26 травня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,
з участю: секретаря судового засідання Кухар Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про повернення зайво сплачених відсотків за користування кредитом,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», в якому просить повернути зайво сплачені відсотки за кредитним договором №Z06.00302.005377651 від 25.06.2019 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.06.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено договір про надання кредитних коштів № Z06.00302.005377651 від 25.06.2019 року у сумі 49 999,00 гривень строком на 24 місяці. Позивач зазначає, що обов`язки за кредитним договором вона виконує відповідно до графіку погашення заборгованості і кошти за кредитом сплачує. Однак, за кредитним договором №Z06.00302.005377651 від 25.06.2019 року, згідно з графіком щомісячних платежів та сум, що підлягають сплаті включається процент користування кредитом, нарахування проценту користування кредитом, які позивач вважає незаконним. Позивач перебуває на військовій службі з 24.05.2016 року у військовій частині смт. Лиманське, Роздільського району, Одеської області, та під час оформлення кредитного договору надала АТ «Ідея Банк» підтверджуючі документи, а тому враховуючи п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не підлягали нарахуванню штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом до періоду змін в законодавстві, а саме до 27 травня 2021 року. Разом з тим, позивач стверджує, що повертаючи кредит, нею сплачені надлишкові грошові кошти, а саме проценти за користування кредитом, за період з 01.01.2019 року по 27.05.2021 року. Сума процентів, нарахованих відповідачем за кредитним договором №Z06.00302.005377651 від 25.06.2019 року за період з 19.09.20218 року по теперішній час, підлягає перерахунку та зарахуванню в рахунок погашення основної суми кредиту. За таких обставин, позивач ОСОБА_1 просить повернути надлишково сплачені відсотків за кредитним договором у сумі 38 581,00 гривень.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області суду від 30.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про повернення зайво сплачених відсотків за користування кредитом залишено без руху.

20.09.2021 року на виконання ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області суду від 30.08.2021 року, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області суду від 20.09.2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про повернення зайво сплачених відсотків за користування кредитом передано до Галицького районного суду за підсудністю.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 12.11.2021 року відкрито провадження в справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін.

Позивач ОСОБА_1 скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача АТ «Ідея Банк» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 25.06.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено договір про надання кредитних коштів № Z06.00302.005377651 від 25.06.2019 року у сумі 49 999,00 гривень, строком на 24 місяці.
Згідно з п.1.1 кредитного договору, Банк надає позичальнику, а позичальник отримує кредит у сумі 49 999, 00 гривень, зі сплатою 21.99% строком на 24 місяці.
Відповідно до п.1.7 кредитного договору № Z06.00302.005377651 від 25.06.2019, Банк надає кредит позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів в розмірі 49 999,00 гривень на рахунок № НОМЕР_1 позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», та позичальник доручає банку страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4337,81 гривень згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на військові службі з 24.05.2016 року, що підтверджується військом квитком № НОМЕР_2 , виданим Роздільським військовим комісаріатом Одеської області.
З виписки за кредитним договором № Z06.00302.005377651 від 25.06.2019 року за період з 01.01.2019 року по 19.07.2021 року, вбачається, що позивачем ОСОБА_1 сплачено відсотків за кредитним договором у сумі 12,858,00 гривень.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Так, на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває на час розгляду справи.
Особливий період відповідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» (підпункт третій пункту 4 розділу І; далі - Закон № 1275-VII), статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, відповідно до якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Згідно з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу та Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Згідно з роз`ясненнями Міністерства оборони України, викладеними у листах від 01 жовтня 2015 року N 322/2/8417 «Щодо особливого періоду», від 20 жовтня 2016 року N 316/1/906 «Щодо дії особливого періоду», скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України. З огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закінчення заходів мобілізації без прийняття рішення щодо проведення демобілізації не припиняє особливий період.
Відповідне рішення уповноваженою особою про його скасування, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймалося.
В Прикінцевих положеннях Закону № 1275-VII є пряма вказівка про надання зазначеній нормі дії в часі у межах конкретно визначеного періоду, а саме: військовослужбовцям - з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову підчас мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Відповідно до частини другої статті 5 ЦК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Враховуючи, що пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано відповідальність за порушення грошових зобов`язань у вигляді штрафних санкцій, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час.
Відповідно до п. 1, 4 і 6 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 08.06.2017 № 49 ці Правила встановлюють для банків України методику розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит. Банк розраховує загальну вартість кредиту для споживача (далі - загальна вартість кредиту) у грошовому виразі згідно з методикою розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, наведеною в додатку 1 до цих Правил. Банк розраховує реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит (далі - реальна річна процентна ставка) у процентах згідно з методикою розрахунку реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, наведеною в додатку 3 до цих Правил.
При укладанні Кредитного договору позивач ОСОБА_1 повідомляла АТ «Ідея Банк» є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .
Таким чином, проценти (плата) за користування кредитом були нараховані ОСОБА_1 , яка є військовослужбовцем, в особливий період, тому, відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не підлягали нею до сплати, а здійснені платежі за період виконання умов договору мали зараховуватись на погашення заборгованості за тілом кредиту.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не здійснив перерахування та повернення позивачу сплачених ним процентів за користування кредитними коштами за період з 25.06.2019 року по 15.06.2021 року у сумі 12 858,00 гривень.

Відповідно до ч.ч.1,2,6 ст. 141 ЦПК України, яка регулює розподіл судових витрат між сторонами, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відтак, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

З Відповідача підлягає стягненню в дохід держави виходячи з 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ставок для фізичних осіб у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 223, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 3, 14, 16, 1054, 1055 ЦК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» повернути ОСОБА_1 надлишково сплачені відсотки за кредитним договором №Z06.00302.005377651 від 25.06.2019 у сумі 12 858,00 гривень.
Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави 908, 00 гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Сторони у справі:

ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: Одеська область, Роздільський район, смт. Лиманське, РНОКПП: НОМЕР_4 )

Акціонерне товариство «Ідея Банк», (адреса місцезнаходження: 79008 м. львів, вул. Валова, 11, ).

Суддя Мисько Х.М.