Справа № 727/2778/22
Провадження № 4-с/727/9/22
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судового засідання Стефанчук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за скаргою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах якої діє адвокат Штефанчук С.В., на дії та рішення старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух В.О.,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Штефанчук С.В., звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці зі скаргою на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух В.О.

Посилається на те, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.02.2021 року №727/10684/20 затверджено мирову угоду, укладену 22.02.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини за первісним позовом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі батька у вихованні дитини. Вказує, що постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Донською В.Б. від 09.09.2021 року за заявою стягувача ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №66738916 з виконання Мирової угоди від 22.02.2021 та надано боржнику строк для її виконання 10 робочих днів. Аргументує, що у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Донським В.Б. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» 18.10.2021 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66738916. Разом з тим, зазначає, що 19.01.2022 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаної ухвали суду, проте жодного доказу того, що ОСОБА_1 чинить перешкоди подальшому спілкуванню з малолітньою дитиною подано не було. Обґрунтовує, що в лютому їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження, оскільки було заблоковано її банківський картковий рахунок. Вказує, що 13.04.2022 року її представник адвокат Штефанчук С.В. ознайомилася з виконавчим провадженням №68224009. Просить поновити строк для подання скарги; визнати незаконною та скасувати постанову від 19.01.2022 року про відкриття виконавчого провадження №68224009, винесену старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Фрагківськ) Осух В.О. про визначення участі ОСОБА_2 , у вихаванні малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Скаржник ОСОБА_1 та в її інтересах представник адвокат Штефанчук С.В. в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. ОСОБА_1 та в її інтересах представник адвокат Штефанчук С.В скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Державний виконавець Осух В.О. в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомила.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, приватного виконавця, які належним чином повідомлені, не перешкоджають розгляду скарги. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність учасників справи.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. .ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити ухвалу.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги по суті, зважає на наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення про дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 розділу І Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами й поставленою метою (див. рішення від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини»).

Практика ЄСПЛ щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 розділу І Конвенції, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.

Судом встановлено, що 19.01.2022 року старшим державним виконавем Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Фрагківськ) Осух В.О. за заявою ОСОБА_2 (а.с. 8) на виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці №727/10684/20 від 24.02.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68224009, де боржник ОСОБА_1 (а.с.7)

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.02.2021 року №727/10684/20 затверджено мирову угоду, укладену 22.02.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини за первісним позовом та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі батька у вихованні дитини за зустрічним позовом. (а.с.18-19)

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Донським В.Б. від 08.09.2021 року за заявою стягувача ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №66738916 з виконання Мирової угоди від 22.02.2021 №727/10684/20. (а.с.9-11)

Згідно постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Донського В.Б. від 18.10.2021 року виконавче провадження №66738916 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення. (а.с. 12-13)

Згідно заяви (а.с.14), вбачається, що 13.04.2022 року адвокат Штефанчук С.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №66738916, №68224009.

Відповідно до медичних довідок від 10.02.2022 року та 25.02.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відвідував дитячий колектив у звязку з хворобою протягом періоду з 08.02.2022 року по 10.02.2022 року та з 16.02.2022 року по 25.02.2022 року. (а.с. 23)

Відповідно до листа Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 11.02.2022 року №9737 вбачається, що старшим державним виконавцем Осух В.О. було направлено ОСОБА_1 для виконання постанову від 11.02.2022, винесену при примусовому виконанні Мирової угоди №727/10684/20 від 24.02.2021 року. (а.с.26, 24-25)

Згідно постанови про накладення штрафу №68224009 від 11.02.2022 року вбачається, що старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух В.О. на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1700 грн. (а.с.27)

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" ( далі-Закону) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VІІІ від 03 липня 2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, Закон України «Про виконавче провадження» доповнено статтею 64-1 «Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною».

Відповідно до ч. ч. 1-5 вказаної статті 64-1 Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а уразі якщо вони рішенням не визначені,то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 64-1 Закону якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Відповідно до п. 11 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (зі змінами), якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною з підстави, передбаченої пунктом 9 статті 39 Закону, до державного виконавця надійшла заява про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною, державний виконавець виносить постанову про відновлення виконавчого провадження. Постанова про відновлення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадженням та до суду, який видав виконавчий документ. Після пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені статтею 64-1 Закону.

Зі змісту ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа про встановлення побачень з дитиною, становить три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзацах 1 та 3 п. 1, п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Відповідно до ст. 451 ч.2 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 порушує умови мирової угоди, яка затверджена ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.02.2021 року №727/10684/20, та чинить перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, суд вважає, що необхідно визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух В.О. та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2022 року за №68224009 про визначення участі ОСОБА_2 , у вихаванні малолітньої дитини ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, Конституції України, ст.ст.1, 5, 18, 37, 41, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447 - 453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Штефанчук С.В., на дії та рішення державного виконавця - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Фрагківськ) Осух В.О. від 19.01.2022 року про відкриття виконавчого провадження за №68224009.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 06.07.2022 року.

Суддя Слободян Г.М.