Справа № 202/1449/22
Провадження № 2/202/1319/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 червня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, затвердження угоди між батьками щодо визначення місця проживання дитини та визначення способів спілкування з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, затвердження угоди між батьками щодо визначення місця проживання дитини та визначення способів спілкування з дитиною.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що з відповідачем вони припинили шлюбно-сімейні відносини тапроживають окремо. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. Зазначила, що не проживають разом з відповідачем та не ведуть спільного господарства. Звертала увагу суду, що між нею та відповідачем досягнута згода щодо визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав. 01.04.2022 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Івановим П.М. посвідчено договір між нею та ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав.

ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити. Зазначала, що між нею та батьком дитини досягнута згода щодо місця проживання спільної неповнолітньої доньки та способів участі у її вихованні.

Відповідач ОСОБА_2 позовну заяву визнав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб із позивачем. Зазначав, що між сторонами не має спору щодо місця проживання дитини та способів участі у її вихованні.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони одружені з 09.12.1998, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 05.12.2014, актовий запис № 182.

Позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 06.01.2015.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати.

Щодо позовних вимог стосовно затвердження договору між батьками щодо визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав від 01.04.2022.

Згідно із ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

01.04.2022 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Івановим П.М. посвідчено договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав.

Згідно п. 1.3. за спільною згодою батьків та дитини місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька за адресою АДРЕСА_1 .

Також договором визначено порядок здійснення батьківських прав.

В судовому засіданні встановлено, що батьки дійшли згоди щодо місця проживання дитини та способів участі батьків у її вихованні, що оформлено нотаріально посвідченим договором відповідно до ст. 157 СК України, між сторонами відсутній спор щодо місця проживання дитини та визначення способів спілкування з дитиною, а тому позовні вимоги в частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 229, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, затвердження угоди між батьками щодо визначення місця проживання дитини та визначення способів спілкування з дитиною задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), зареєстрований 09.12.1998 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 182 розірвати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення буде складено 10.06.2022.

Суддя Г.В. Бєсєда