Єдиний унікальний номер: 379/761/21
Провадження № 2/379/46/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі, в спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради, Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечнікова» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2021 року до суду звернувся керівник Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради, Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечнікова» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1 з позовом про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.12.2019 у справі № 178/872/19, який набрав законної сили 06.01.2021 (КП №0000386 від 08.09.2019) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. При винесенні судом вироку питання щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого, понесені закладом охорони здоров`я, не вирішувалося. Разом із тим, судом встановлено, що 08 вересня 2018 року, приблизно о 11.15 годині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шкода Октавіа А7» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , рухався на швидкості 60 км/год з м. Тараща Київської області в напрямку м. Запоріжжя, по авто дорозі Знам`янка - Луганськ - Ізварино, що проходить по території Криничанського району Дніпропетровської області.

В цей же час, по вказаній автодорозі, в попутному напрямку перед автомобілем «Шкода Октавіа А7» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , рухався автомобіль «ВАЗ-2103» з легковим (одноосним) причепом, перед яким в свою чергу також в попутному напрямку рухався скутер «Спарк 50 QТ-15» без державного реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_2 , який на шляху прямування на ділянці зазначеної автодороги, а саме на 129 км, в с. Олексіївка Криничанського району Дніпропетровської області, що позначений дорожнім знаком 5.47 «Початок населеного пункту», увімкнувши світловий показник лівого повороту на перехресті в с. Олексіївка, якому передує дорожній знак 1.23.2 «Прилягання з лівого боку», почав здійснювати маневр лівого повороту на другорядну дорогу, при цьому наблизившись да краю білої вузької суцільної лінії горизонтальної розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та завершалась на вказаному перехресті, в місці де розмітка завершилась, виїхав на смугу зустрічного руху для її подальшого перетину.

Водій ОСОБА_1 , в умовах похмурої погоди, без опадів, на сухому дорожньому покритті, не переконавшись у безпеці свого подальшого руху для інших учасників руху, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги дорожнього знаку 1.23.2 «Прилягання лівого боку» та дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 (білої вузькі суцільної лінії горизонтальної розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків), проявляючи крайню неуважність до дорожи обстановки, почав здійснювати маневр обгону транспортного засобу, який рухався попереду нього, а саме автомобіль «ВАЗ-2103» з легковим (одноосним) причепом, при цьому перетнувши лінію вказаної розміткі виїхавши на зустрічну смугу для руху, здійснюючи таким чином маневр обгону на перехресті, тим самим порушивши вимоги п. 14.6 підпункт і Правил дорожнього руху України, де сказано: «14.6. Обгін заборонено: а) на перехресті».

Внаслідок зазначених дій, водієм ОСОБА_1 допущено зіткнення автомобіля «Шкода Октавіа А7» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під його керуванням та скутера «Спарк 50 QТ-15» без державного реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_2 , а саме зіткнення передньої частини автомобіля «Шкода Октавіа А7» та задньої лівої части: скутера «Спарк 50 QТ-15». В результаті зіткнення автомобіль «Шкода Октавіа А7» пересік зустрічну смугу руху, ліве по ходу руху узбіччя, після чого з`їхав у лівий по ходу руху кювет. В свою чергу, скутер «Спарк 50 QТ-15» пересік зустрічну смугу руху, ліве по ходу руху узбіччя, після чого з`їхав у лівий по ходу руху кювет, при цьому водія ОСОБА_2 викинуло із-за керма у лівий кювет.

В результаті ДТП ОСОБА_2 завдано тяжкі тілесні пошкоджені по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

У зв`язку з отриманими потерпілим ОСОБА_2 тілесними ушкодженнями, останній перебував на лікуванні в КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечнікова» ДОР" з 08.09.2018 по 23.11.2018 року та згідно копії розрахункової вартості лікування КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» ДОР» загальна вартість понесених витрат на лікування ОСОБА_2 становить 60 536,28грн. Вказані кошти на даний час не відшкодовані.

Оскільки витрачені на лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 . кошти, витрачені КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечнікова» ДОР" на стаціонарне лікування ОСОБА_2 від кримінального правопорушення в розмірі 60 536,28 грн. та перерахувати їх на відповідний рахунок на користь держави в особі КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечнікова» ДОР".

Представник позивача Пилипенко М.Г. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, прохала його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Проте подали відзив в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначає що розмір нарахованих витрат на лікування не відповідає Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (зі змінами та доповненнями); а долучена до матеріалів позову довідка-калькуляція бюджетної вартості лікування потерпілого ОСОБА_2 за своїм змістом не відповідає вказаному Порядку та наведений у ній розрахунок є невірним, тому не є належним доказом. Зокрема в даній Довідці калькуляції відсутня детальна інформація щодо кількості ліжко днів проведених на лікуванні ОСОБА_2 . Відсутня інформація щодо медичного персоналу, яким безпосередньо надавалася медична допомога та лікування потерпілому ОСОБА_2 , а відтак сума заробітної плати є не обґрунтована. Відсутня інформація щодо наявності надання комунальних послуг (тепло, вода, електроенергія), а відтак критерії розрахунку даних витрат є не обґрунтованими. Крім того всі медикаменти та спеціальне харчування потерпілому купував виключно він і це відображено у вироці суду, натомість лікувальний заклад намагається стягнути з нього їх вартість, що є незаконним. Все це свідчить лише про те, що інформація яка міститься довідці калькуляції яка видана (без дати та вихідного номеру) Комунальним підприємством «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І.Мечнікова» та підписана економістом Л.П. Терновою не може бути належним доказом у даній справі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Судом встановлено, що 08 вересня 2018 року, приблизно о 11.15 годині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шкода Октавіа А7» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , рухався на швидкості 60 км/год з м. Тараща Київської області в напрямку м. Запоріжжя, по авто дорозі Знам`янка - Луганськ - Ізварино, що проходить по території Криничанського району Дніпропетровської області.

В цей же час, по вказаній автодорозі, в попутному напрямку перед автомобілем «Шкода Октавіа А7» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , рухався автомобіль «ВАЗ-2103» з легковим (одноосним) причепом, перед яким в свою чергу також в попутному напрямку рухався скутер «Спарк 50 QТ-15» без державного реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_2 , який на шляху прямування на ділянці зазначеної автодороги, а саме на 129 км, в с. Олексіївка Криничанського району Дніпропетровської області, що позначений дорожнім знаком 5.47 «Початок населеного пункту», увімкнувши світловий показник лівого повороту на перехресті в с. Олексіївка, якому передує дорожній знак 1.23.2 «Прилягання з лівого боку», почав здійснювати маневр лівого повороту на другорядну дорогу, при цьому наблизившись да краю білої вузької суцільної лінії горизонтальної розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та завершалась на вказаному перехресті, в місці де розмітка завершилась, виїхав на смугу зустрічного руху для її подальшого перетину.

Водій ОСОБА_1 , в умовах похмурої погоди, без опадів, на сухому дорожньому покритті, не переконавшись у безпеці свого подальшого руху для інших учасників руху, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги дорожнього знаку 1.23.2 «Прилягання лівого боку» та дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 (білої вузькі суцільної лінії горизонтальної розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків), проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, почав здійснювати маневр обгону транспортного засобу, який рухався попереду нього, а саме автомобіль «ВАЗ-2103» з легковим (одноосним) причепом, при цьому перетнувши лінію вказаної розміткі виїхавши на зустрічну смугу для руху, здійснюючи таким чином маневр обгону на перехресті, тим самим порушивши вимоги п. 14.6 підпункт і Правил дорожнього руху України, де сказано: «14.6. Обгін заборонено: а) на перехресті».

Внаслідок зазначених дій, водієм ОСОБА_1 допущено зіткнення автомобіля «Шкода Октавіа А7» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під його керуванням та скутера «Спарк 50 QТ-15» без державного реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_2 , а саме зіткнення передньої частини автомобіля «Шкода Октавіа А7» та задньої лівої части: скутера «Спарк 50 QТ-15». В результаті зіткнення автомобіль «Шкода Октавіа А7» пересік зустрічну смугу руху, ліве по ходу руху узбіччя, після чого з`їхав у лівий по ходу руху кювет. В свою чергу, скутер «Спарк 50 QТ-15» пересік зустрічну смугу руху, ліве по ходу руху узбіччя, після чого з`їхав у лівий по ходу руху кювет, при цьому водія ОСОБА_2 викинуло із-за керма у лівий кювет.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №502-Е від 28.05.2019 року, згідно якого у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлена сумісна травма тіла: відкрита черепно-мозкова травма; забій головного мозку 3 ступеню (правої тім`яної, скроневої часток) з раною в тім`яній ділянці ліворуч з вдавленим переломом тім`яної кістки ліворуч та скроневою кістки яка розповсюджується на основу черепа, яка ускладнилась дифузним аксональним пошкодженням головного мозку; спастичними тетраперезом; апалічним синдромом; закрита травма грудної клітини з переломом 6,7,8-го ребер ліворуч, яка ускладнилась гемопневмотороксом; тупа травма черевної стінки з розривом селезінки, яка ускладнилась внутрішньочеревною кровотечею; закритий перелом лівої ключниці. Виявлені пошкодження, виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів та відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, які враховуючи їх характер, процеси загоєння, дані медичних документів - утворилися незадовго до потрапляння в лікарню.

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.12.2019 у справі № 178/872/19, який набрав законної сили 06.01.2021(КП №0000386 від 08.09.2019) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.(а.с.10-12)

У зв`язку з отриманими потерпілим ОСОБА_2 тілесними ушкодженнями, останній перебував на лікуванні в КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечнікова» ДОР" з 08.09.2018 по 23.11.2018 року та згідно копії розрахункової вартості лікування КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечнікова» ДОР" загальна вартість понесених витрат на лікування ОСОБА_2 становить 60 536,28грн. Вказані кошти на даний час не відшкодовані.(а.с.14)

Згідно зі ст.89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я.

Встановлено, що КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечнікова» ДОР" належить до комунальної власності, тобто перебуває у власності територіальної громади м. Дніпропетровськ.(а.с.15-23)

Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

За ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року.

Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Як вбачається з п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з п.3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

Такої правової позиції дійшов Київський апеляційний суд у своїх постановах №357/583/20 від 07.06.2021 року та №363/4933/17 від 11.01.2021 року.

У зв`язку з цим, неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян.

У разі стягнення коштів з відповідача, вони будуть спрямовані на необхідні медичні послуги, забезпечення діяльності лікарні тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачем відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради, Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечнікова» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач дійсно вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпілий перебував на лікуванні у КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечнікова» ДОР», що підтверджується матеріалами справи, однак, згідно п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Тому у стягненні 262,2 грн. згідно довідки калькуляції (а.с.14) на предмети, матеріали, обладнання та інвентар, у тому числі м`ягкий інвентар та обмундирування за кодом статті 2210 - відмовити.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1166,1206 Цивільного кодексу України,ст. 89 Бюджетного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», ст. ст.4,12,13,76-81,133,141,258-259,265,268,277-279,354-355ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради, Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечнікова» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Дніпропетровської обласної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у розмірі 60 274,08 грн (шістдесят тисяч двісті сімдесят чотири грн. 08 коп)., шляхом зарахування на розрахунковий рахунок UA0027258, МФО 805012 ОКПО 01985423, ДСУ м. Київ 820172, БАНК ГУДКСУ Дніпропетровської області, КЕКВ2220, одержувач комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2470,25 грн (дві тисячі чотириста сімдесят грн 25 коп.).

Повне рішення складене 19 серпня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони справи:

позивач: Дніпропетровська обласна рада, проспект О. Поля, б.2, м. Дніпро, 49004, код ЄРДПОУ 23928934;

позивач: комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», код ЄРДПОУ 01985423, пл. Соборна, 14, м. Дніпро, 49005;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Головуючий:В. І. Зінкін