Справа №570/431/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Скоромна Юлія Анатоліївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Скоромна Ю.А., в якому просить визначити їй додатковий строк у три місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька її чоловіка ОСОБА_5 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_6 . Спадщину після чоловіка вона прийняла вчасно, подавши заяву про прийняття спадщини за законом приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Фокіній А.Б. 21 вересня 2021 року.

При цьому, 13 серпня 2015 року батько її чоловіка ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповідав її чоловіку ОСОБА_6 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та грошові кошти, що знаходяться в Рівненському обласному управлінні Ощадного банку. Ні вона, ні її чоловік про заповіт не знали. Разом з померлим не проживали.

Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Скоромною Ю.А. заведено спадкову справу №49/2021 за заявою про прийняття спадщини від 01 жовтня 2021 року, що надійшла від рідного брата її покійного чоловіка ОСОБА_3 .

25 січня 2022 року ОСОБА_3 зателефонував їй та попросив підійти до нотаріуса та написати заяву про відмову від спадщини. Вона нічого не зрозуміла, але до нотаріуса підійшла. Від нотаріуса вона дізналася про існування вищезазначеного заповіту. Писати заяву про відмову від спадщини вона відмовилась. Натомість підготувала та 28 січня 2022 року подала документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно в порядку ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія).

28 січня 2022 року вона отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, так як не подала заяву про прийнятій спадщини після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у встановлений законом шестимісячний строк.

Ознайомившись з матеріалами спадкової справи №49/2021, вона побачила заяву про прийняття спадщини від 01 жовтня 2021 року, що надійшла нотаріусу від ОСОБА_3 , в заяві він зазначив, що його брат ОСОБА_6 є покійним, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день його смерті у нього залишилась дружина ОСОБА_1 , яка проживає в місті Рівне, однак точна адреса йому не відома. Хоча відповідач знав, де проживає сім`я його рідного брата. Відповідач відмовився надати письмову згоду на те, щоб вона подала заяву про прийняття спадщини нотаріусу, що змусило її звернутись до суду.

Крім того, знаючи її ім`я, нотаріус зобов`язана була скориставшись Єдиним державним демографічним реєстром встановити її зареєстроване місце проживання та повідомити її як спадкоємця про відкриття спадщини. Але ознайомившись з матеріалами спадкової справи №49/2021, вона не побачила доказів того, що нотаріус вжила заходів для повідомлення спадкоємців. Про заходи щодо повідомлення спадкоємців нічого не зазначено і у постанові про відмову вчиненні нотаріальних дій.

Вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії, оскільки не знала про заповіт, а нотаріус про заповіт не повідомив.

21 квітня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позовна заява є необґрунтованою, а документи, що подані позивачем у якості письмових доказів, якраз і підтверджують обізнаність позивача у термінах звернення до нотаріуса спадкоємців з наміром прийняти спадщину.

Вказує, що його батьком ОСОБА_7 дійсно 13 серпня 2015 року було складено заповіт на все майно, яке йому належало на дату складання самого заповіту. При житті, на православне свято Спаса 19 серпня 2019 року, батько зібрав родину, в тому числі і своїх синів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та оприлюднив свій заповіт. Відповідно до заповіту йому, після смерті батька, мав належати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 , а також державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯМ № 554482, ЯЖ № 091284, ЯЖ № 091282, ЯЖ № 091283, а його братові ОСОБА_6 - квартира за адресою: АДРЕСА_1 та грошові вклади зі всіма нарахованими відсотками і компенсаціями, що знаходяться в Рівненському обласному управлінні Ощадного банку.

Деякий час вони з братом приймали волю батька без будь-яких заперечень, але згодом брат, поспілкувавшись зі своєю дружиною, проявив незадоволення рішенням батька та ініціював повторно збір в родинному колі. В родинному оточенні брат з позивачем підняли питання щодо нерівномірного розподілу спадщини. Батько обурився, але роз`яснив свою позицію відносно заповіту. Питання заповіту не було таємницею і не раз обговорювалося в родині.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_9 . На самому похороні, а також й після нього, саме позивачем часто піднімалося питання заповіту. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат ОСОБА_6 . Через 40 днів після смерті брата ОСОБА_6 черговий раз в родині було піднято питання щодо заповіту батька відносно квартири та його заощаджень вже безпосередньо дружиною померлого брата. Позивач озвучила всім, що вона отримала юридичну консультацію, на якій їй було роз`яснено про спадкову трансмісію. Однак вона не поспішала щодо вирішення даного питання.

22 січня 2022 року позивач зателефонувала йому та повідомила, що вона бажає відмовитись від спадкування, однак хоче зустрітись у нотаріуса та отримати гарантії часткової компенсації з його сторони. 24 січня 2022 року в кабінеті у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоромної Ю.А. позивач повідомила безпосередньо нотаріусу, що вона бажає відмовитись від спадкування, однак хоче отримати гарантії часткової компенсації з його сторони. Нотаріус для позивача надала повну консультацію, надала копію заповіту, а також нотаріусом було звернено увагу позивача на виключну домовленість між ними щодо об`єктів спадщини. Але позивач знову ж покинула кабінет нотаріуса без будь-якого рішення для себе, хоча нотаріусом їй було роз`яснено щодо термінів, щодо їх пропуску, на що позивач сказала, що вона не готова приймати будь-яке рішення, їй треба час на роздуми, а терміни можна і подовжити.

Позивач була обізнана про наявність самого спадкового майна, як після смерті батька її чоловіка, так і після смерті її чоловіка. Ще за життя свого чоловіка позивачу достеменно було відомо, що власного майна її померлий чоловік не мав, а лише по спадковості, тому не викликає жодного сумніву, що вона знала про терміни, які визначені законом щодо прийняття спадщини, зокрема позивач усвідомлювала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_6 і терміном, що спливає по реєстрації необхідної заяви у будь-якого нотаріуса для відкриття спадкової справи є дата 28 січня 2022 року. Тому задля уникнення пропущення терміну позивач звернулася до нотаріуса 21 вересня 2021 року з відповідною заявою про прийняття спадщини від свого чоловіка.

Відтак, обставини, які викладені у позові, як підстава поважності пропуску шестимісячного терміну для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не є істотною перешкодою у реалізації права на спадкування позивачем, позивач пропустила строк для прийняття спадщини без поважної на те причини.

02 травня 2022 року позивач подала відповідь на відзив, в якій вказала, що як вбачається з заповіту, вона не є посадовою особою, яка посвідчила заповіт ОСОБА_5 або свідком. Відтак, вона не могла знати про заповіт. Навіть якби їй хтось щось казав за цей заповіт, вона б не повірила, так як серйозна та порядна людина ніколи не дозволила б собі порушити закон та розголосити таємницю заповіту. Відповідач не подав доказів, які свідчили б про її обізнаність із заповітом. Вона підкреслює, що про існування заповіту не знала, а пішла до приватного нотаріуса Фокіної А.Б., оскільки їй відповідач сказав йти і оформлювати спадщину.

Позивач та її представник ОСОБА_2 судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав у ньому наведених. Позивач у судовому засіданні вказала, що копію заповіту вона отримала у нотаріуса 25 січня 2022 року. На обговоренні заповіту вона присутня не була. Однак, 12 вересня 2021 року відповідач повідомив її, що є заповіт, за яким його батько заповів її покійному чоловіку квартиру, і відповідач сказав їй йти оформлювати спадщину. До приватного нотаріуса Фокіної А.Б. вона звернулася з метою прийняття спадщини після смерті чоловіка, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заощаджень. Іншого майна у її чоловіка, крім спадщини батька, не було.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити з підстав наведених у відзиві на позов.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Скоромна Ю.А. в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, пояснення не подала.

Заслухавши сторін і їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 13 серпня 2015 року ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження: належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а також державні акти на право власності на земельні ділянки: серія ЯМ № 554482; серія ЯЖ № 091284; серія ЯЖ № 091282; серія ЯЖ № 091283 заповів своєму сину ОСОБА_3 ; належну йому житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та грошові вклади зі всіма нарахованими відсотками і компенсаціями, що знаходяться в Рівненському обласному управлінні Ощадного банку заповів ОСОБА_6

29 червня 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 29 червня 2017 року, серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області 05 липня 2021 року, серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області 29 липня 2021 року, серії НОМЕР_3 .

Як вказує позивач, 21 вересня 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса Фокіної А.Б. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6

21 вересня 2021 року зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 68340524, номер у нотаріуса 30/2021, заведеної до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66521550 від 21 вересня 2021 року.

01 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Скоромної Ю.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . В заяві також вказав, що його брат ОСОБА_6 є покійним, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті у нього залишилася є дружина ОСОБА_1 , однак він не знає точної адреси місця її проживання.

01 жовтня 2021 року зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 68403332, номер у нотаріуса 49/2021, заведеної до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66679947 від 01 жовтня 2021 року.

28 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоромної Ю.А. із заявою №13 про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на грошові вклади з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ «ОЩАДБАНК».

28 січня 2022 року приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Скоромна Ю.А. своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на грошові вклади з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ «ОЩАДБАНК», що залишились після смерті ОСОБА_5 - батька чоловіка заявника, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після відкриття спадщини свого батька та не встиг її прийняти (спадкова трансмісія), оскільки ОСОБА_1 встановлений строк для прийняття спадщини пропустила, так як не подала заяву про прийняття спадщини після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , у встановлений законом шестимісячний строк.

В судовому засіданні відповідач, допитаний за його згодою як свідок, показав, що в 2015 році його батько склав заповіт. В 2017 році його брат ОСОБА_6 одружився і через дружину почав висловлювати незгоду із заповітом. Після смерті батька і брата, у вересні 2021 року, вони з дружиною зустрілися з позивачем, обговорили заповіт і запропонували позивачу, щоб батькова квартира залишилася їх дочці. Відповідач не погодилася. В січні 2022 року позивач йому зателефонувала і сказала, що хоче відмовитися від спадщини. Те саме вона повідомила і у нотаріуса, але з умовою виплати їй компенсації. В нотаріуса вона отримала копію заповіту і більше вони не спілкувалися.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що знає сім`ю ОСОБА_11 вже 75 років. З позивачем вона познайомилася після їх одруження з ОСОБА_6 . Їй відомо, що позивач неодноразово змінювала позицію відносно прийняття спадщини. Коли саме позивачу стало відомо про заповіт достеменно вона не знає, їй хтось казав, що сім`я відповідача повідомляла позивача про заповіт у липні 2021 року.

Свідок ОСОБА_5 , яка є дружиною відповідача, в судовому засіданні показала, що 20 років проживає у сім`ї ОСОБА_11 . Позивача вона знає з моменту їх одруження з ОСОБА_6 . Про заповіт позивачу було відомо. В вересні-жовтні 2021 року вони з чоловіком приїжджали до позивача і обговорювали заповіт, позивач знала, що квартиру ОСОБА_5 заповів ОСОБА_6 , хоча вони хотіли, щоб квартира залишилася їхній дочці.

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частин 1-3 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцять років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника.

Згідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1276 ЦК, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Таким чином, статтею 1276 ЦК України у порядку спадкової трансмісії передбачений перехід права саме на прийняття належної померлому спадкоємцю частки спадщини, до того ж таке право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо ж строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_5 вона до нотаріуса не зверталася.

В судовому засіданні позивач вказала, що 12 вересня 2021 року відповідач повідомив її, що є заповіт, за яким його батько заповів її покійному чоловіку квартиру. До приватного нотаріуса Фокіної А.Б. вона звернулася 21 вересня 2021 року з метою прийняття спадщини після смерті чоловіка, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заощаджень, які належали покійному батькові її чоловіка ОСОБА_5 . Іншого майна у її чоловіка, крім спадщини батька, не було.

Ці пояснення позивача узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про обізнаність позивача із заповітом та фактом звернення позивача до приватного нотаріуса Фокіної А.Б. і відсутністю в матеріалах справи доказів наявності у ОСОБА_6 іншого майна, окрім спадщини ОСОБА_5 .

Таким чином, позивач з 12 вересня 2021 року була обізнана про наявність заповіту, яким ОСОБА_5 заповів ОСОБА_6 належну йому житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та грошові вклади зі всіма нарахованими відсотками і компенсаціями. Жодних об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем до 04 січня 2022 року заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, що могли би свідчити про поважність причини пропуску такого строку, у позивача не було. Відтак, підстави для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, у суду відсутні.

Доводи представника позивача ОСОБА_2 про те, що нотаріус не повідомляла позивача про існування заповіту і це є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, на увагу не заслуговують, оскільки в даному випадку позивач знала з 12 вересня 2021 року про існування заповіту, що підтвердила в судовому засіданні, в зв`язку з чим і звернулася 21 вересня 2021 року до приватного нотаріуса Фокіної А.Б. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 з метою успадкування квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та грошових вкладів із відповідними відсотками, що залишились після смерті ОСОБА_5 , батька її чоловіка ОСОБА_6 . Іншого майна у ОСОБА_6 , яке б входило до складу спадщини, не було. А тому жодних об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 у позивача не було. Юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, в тому числі і в порядку спадкової трансмісії, не може бути визнана судом поважною причиною пропуску такого строку.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Скоромна Юлія Анатоліївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Скоромна Юлія Анатоліївна, місцезнаходження: проспект Миру, буд. 9, м. Рівне.

Повне судове рішення складено 17 червня 2022 року.

Суддя О.О. Першко