ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4013/21 Номер провадження 22-ц/814/170/22Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Попович Ганна Олександрівна на рішення Київського районного суду м. Полтава від 11 жовтня 2021 року (повний текст рішення складено 12 жовтня 2021 року) у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» (далі - ОСББ «Соборності 40В») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Позов обґрунтовано тим, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 на установчих зборах було прийнято рішення про створення ОСББ «Соборності 40В». Протоколом загальних зборів співвласників від 14 листопада 2018 року затверджено тарифи, які становлять для квартир - 3,30 грн за 1 кв.м., для комерційної нерухомості - 2,70 грн за м2.

01 січня 2019 року між ОСББ «Соборності 40В» та ОСОБА_1 було укладено договір про участь у витратах на обслуговування будинку у вигляді щомісячних внесків, згідно з умовами якого плата за утримання будинку становить 2,70 грн за м2 загальної площі за місяць.

Згідно розрахунку на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Соборності 40В» загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 24640,14 грн.

У зв`язку з вищевказаним, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача 24640,14 грн заборгованості, 690,93 грн 3% річних, 1866,52 грн інфляційних витрат, 2270,00 грн сплаченого при подачі позову судового збору та 3100,00 грн витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 11 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСББ «Соборності 40В» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Соборності 40В» заборгованість в сумі 24640,14 грн основного боргу, 690,93 грн 3% річних, 1866,52 грн інфляційних витрат, 2270,00 грн судового збору, 3100,00 грн витрат на правову допомогу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між сторонами даної справи було укладено договір про участь у витратах на обслуговування будинку, а отже відповідач зобов`язаний належним чином виконувати його умови.

Вимоги, які зазначені в апеляційних скаргах

З рішенням суду не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку.

Скаржник прохав скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСББ «Соборності 40В» відмовити повністю.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначила, що місцевий суд при постановленні оскаржуваного судового рішення неправильно застосував норми матеріального права, також ним не було досліджено та не встановлено всіх обставин, які мають значення для справедливого, правильного та всебічного вирішення справи, відсутня оцінка доказів, які надавалися відповідачем, і як наслідок таке рішення є незаконним та необґрунтованим.

Вдавшись до аналізу норм Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та врахувавши факт відсутності права власності відповідача на нерухоме майно, площею 404,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вважає, що у нього відсутні підстави для сплати заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Щодо доводів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу голова правління ОСББ «Соборності 40В»зазначає, що враховуючи принцип презумпції правомірності правочину та наявність договору про участь у витратах на обслуговування будинку у вигляді щомісячних внесків від 01 січня 2019 року, укладеного між сторонами справи, відповідач зобов`язаний здійснювати щомісячно внески на обслуговування будинку.

Позивач прохав у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ОСББ «Соборності 40В» в позовній заяві зазначило ціну позову 27197,59 грн, що є менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібта беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7 та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30 липня 2013 року зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» (а.с. 8-9).

Згідно витягу з протоколу №1 загальних зборів співвласників ОСББ «Соборності 40В» від 14 листопада 2018 року затверджено розмір внесків за 2019 рік в розмірі 3,30 грн за 1 кв.м. загальної площі квартири для квартир та 2,70 грн за 1 кв.м. для комерційної нерухомості (а.с. 22).

01 січня 2019 року укладено договір про участь у витратах на обслуговування будинку у вигляді щомісячних внесків між ОСББ «Соборності 40В» та ОСОБА_1 .

В умовах договору зазначено, що власник, маючи загальну площу 404,6 кв.м. бере участь у витратах у вигляді щомісячних платежів на рахунок ОСББ, які здійснюються за попередній місяць до 10 числа кожного наступного місяця.

Плата за утримання будинку, згідно рішення загальних зборів членів об`єднання №2 від 14 листопада 2018 року становить 2,70 грн за кв.м. загальної площі на місяць (а.с. 23-24).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що сформована 16 вересня 2021 року (надана суду першої інстанції представником відповідача), вбачається, що нежитлові приміщення (офіс), загальною площею 404,6 м.кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належать на праві спільної часткової власності (із зазначенням часток Ѕ) з 27 грудня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 66-74).

Доказів того, що власником приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач чи був в межах строку, за який виникла заборгованість, позивачем не надано.

Позиція апеляційного суду

За положеннями частини другої статті 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-III), згідно зі статтею 1 якого, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 2866-III основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі статтею 10 Закону № 2866-III вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Статтею 15 Закону № 2866-III співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Обов`язок співвласників виконувати рішення зборів співвласників визначений і у частині першій статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII).

Згідно зі статтею 23 Закону № 2866-III внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

За частиною другою статті 10 Закону № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

За змістом частин першої-третьої статті 12 Закону № 417-VIII витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Разом з тим, за змістом статті 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника.

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2021 року по справі №521/12812/18-ц висловлена правова позиція, що відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.

Отже, прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 ЦК України та частини другої статті 7 Закону № 417-VIII.

У зв`язку з чим рішення загальних зборів ОСББ «Соборності 40В», у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, є обов`язковими саме для власників (співвласників), нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які в силу прямої норми закону несуть тягар утримання належного їм майна та зобов`язані виконувати прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ. При цьому у разі відмови власників (співвласників) сплачувати встановлені внески і платежі об`єднання має право звернутися до суду (частина шоста статті 13 Закону, частина перша статті 17 № 2866-III).

Що ж стосується доводів позивача про презумпцію правомірності правочину, то колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України закріплено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1. зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2. особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3. волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4. правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5. правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6. правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Разом з тим, аналізуючи зміст Договору №5 про участь у витратах на обслуговування будинку у вигляді щомісячних внесків від 01 січня 2019 року, судом встановлено, що він містить недостовірну інформацію, а саме в ньому зазначено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 404,6 кв.м., що діє на підставі технічного паспорту і свідоцтва про власність.

Однак вищевказана інформація спростовується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що сформована 16 вересня 2021 року (надана суду першої інстанції представником відповідача), з якої вбачається, що нежитлові приміщення (офіс), загальною площею 404,6 м.кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належать на праві спільної часткової власності (із зазначенням часток Ѕ) з 27 грудня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, як уже зазначалося, доказів того, що власником приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач чи був в межах строку, за який виникла заборгованість, позивачем не надано.

Отже, на час укладення Договору №5 відповідач не був власником спірного нежитлового приміщення, а тому підстави укладення даного правочину з фізичною особою, яка не має права власності на вказаний нерухомий об`єкт та який не є споживачем послуг ОСББ, суперечить нормам цивільного законодавства.

Також колегія суддів зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі заперечував факт укладення ним даного договору №5 від 01 січня 2019 року, разом з тим окрім прізвища, ім`я та по батькові спірний договір не містить будь-яких інших ідентифікуючих даних сторони правочину, що в свою чергу позбавляє суд встановити дійсність його укладення саме з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До того ж подана до суду першої інстанції копія вищевказаного договору не містить підписів сторін, натомість підпис міститься в Додатку до Договору №1 від 01 січня 2019 року про участь у витратах на обслуговування будинку для власників нежитлових приміщень, яким передбачено види послуг з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Соборності 40В».

Що ж стосується меморіальних ордерів, які подані позивачем до суду першої інстанції, то з них неможливо встановити дійсність здійснення щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території саме ОСОБА_1 , адже в графі «Платник» вказано банківську установу, а саме АТ «Полтава-Банк». Що ж стосується інформації, яка міститься в графі «Призначення платежу», то вона не береться судом до уваги, адже цілком залежить від волевиявлення саме платника.

Отже, враховуючи ряд неточностей та недоліків Договору №5 про участь у витратах на обслуговування будинку у вигляді щомісячних внесків від 01 січня 2019 року та норми діючого законодавства України, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.

Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то слід стягнути з ОСББ «Соборності 40В» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 3405,00 грн .

Натомість відповідачем в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 3500,00 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник відповідача подав до суду: договір про надання правової допомоги від 15 червня 2021 року; розрахунок вартості робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги по справі від 02 листопада 2021 року, який містить в собі детальний опис робіт: складення апеляційної скарги та підготовлення копій даного процесуального документа - 3 години, 3568,50 грн; представництво в суді - 1 година, 1500,00 грн; квитанція № 02 від 02 листопада 2021 року про оплату гонорару адвокату в розмірі 3500,00 грн; ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Попович Г.О. від 02 листопада 2021 року, серія ВІ №1063637.

Разом з тим, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої статті 141 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18-ц зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, враховуючи той факт, що колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги та відсутності заперечень зі сторони позивача щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення заяви про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, тому з ОСББ «Соборності, 40В» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Попович Ганна Олександрівна - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтава від 11 жовтня 2021 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території - відмовити.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 3405,00 грн.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності 40В» на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 3500,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2022 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко