"20" червня 2022 р. Справа № 363/1605/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

20 червня 2022 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Щур А.Б., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Палагицької Ганни Сергіївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно подружжя, поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності на майно набуте в період шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2022 року в провадження Вишгородського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно подружжя, поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності на майно набуте в період шлюбу.

Разом із позовною заявою від представника позивача адвоката Палагицької Г.С. до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій остання просила вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, номінальним власником якого є ОСОБА_2 , а саме на:

-автомобіль Ford Connect, кузов НОМЕР_1 ;

-земельну ділянку, загальною площею 0,1186 га, кадастровий номер :20:284:0151, яка розташована в с/т «Придніпровське» Вишгородського району Київської області;

-квартиру, загальною площею 73,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

-садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що позивач та відповідач протягом року не можуть дійти згоди щодо розподілу майна, а чинним законодавством не передбачено імперативних норм щодо надання згоди ОСОБА_1 на розпорядження вищезазначеним майном відповідачем, таким чином існує ризик відчуження ОСОБА_2 зазначеного майна на користь третіх осіб або передання його в заставу, іпотеку. Відчуження майна унеможливить виконання рішення суду, а передання цього майна в заставу чи іпотеку суттєво ускладнить його виконання. Враховуючи те, що зазначене майно в сукупності за вартістю становить майже весь обсяг позовних вимог, реалізація цього ризику спричинить суттєве порушення прав позивача. Надійним засобом забезпечення позову, який забезпечить збереження майна до ухвалення рішення по справі є накладення арешту на майно.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами справи, суд прийшов до наступного.

Із аналізу положень ст.ст. 149, 153 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом".

Відповідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору,чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії,у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна,що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що предметом спору по даній справі є майно набуте за час перебування у шлюбі та зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме: автомобіль Ford Connect, кузов НОМЕР_1 ; земельна ділянку, загальною площею 0,1186 га, кадастровий номер :20:284:0151, яка розташована в с/т «Придніпровське» Вишгородського району Київської області; квартира, загальною площею 73,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а тому позивач вважає, що у разі задоволення позову про визнання права спільної сумісної власності на майно подружжя, поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності на майно набуте в період шлюбу, існує реальна загроза невиконання або ускладнення виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.02.2021 року по справі № 643/12369/19, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, якщо їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна, тобто перешкода у вільному розпорядженню майном, без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на автомобіль Ford Connect, кузов НОМЕР_1 ; земельна ділянку, загальною площею 0,1186 га, кадастровий номер :20:284:0151, яка розташована в с/т «Придніпровське» Вишгородського району Київської області; квартира, загальною площею 73,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд, з урахуванням предмету позову, а також того, що відчуження майна у разі задоволення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову та, враховуючи співмірність та адекватність заходу забезпечення позову, баланс інтересів сторін задовольнити заяву частково та забезпечити позов шляхом заборони відчуження автомобіля Ford Connect, кузов НОМЕР_1 ; земельної ділянки, загальною площею 0,1186 га, кадастровий номер :20:284:0151, яка розташована в с/т «Придніпровське» Вишгородського району Київської області; квартири, загальною площею 73,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Палагицької Ганни Сергіївни про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом заборони відчуження автомобіля Ford Connect, кузов НОМЕР_1 ; земельної ділянки, загальною площею 0,1186 га, кадастровий номер :20:284:0151, яка розташована в с/т «Придніпровське» Вишгородського району Київської області; квартири, загальною площею 73,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя М.Б. Баличева