Справа № 522/3663/22-Е
Провадження № 2/522/3341/22
20 червня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі судового засідання Кулябко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до стягнення шкоди, завданої залиттям,
До Приморського районного суду м. Одеси 22.02.2022 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з вимогою стягнути з останньої шкоду завданої шляхом залиття квартири в розмірі 9631,00 грн., та понесені судові витрати по сплаті судового збору та професійну правничу допомогу у розмірі 10 800 грн..
Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що ОСОБА_1 є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 09 квітня 2021 року ОСББ «Говорова 8» в особі голови правління Довганюка С.В., менеджера-управителя ОСОБА_3 , сантехника ОСОБА_4 , склали Акт про те, що в квартирі АДРЕСА_2 при огляді було виявлено: слід від протікання води на підвісної стелі в санвузлі. Відповідно до вищевказаного Акту зі слів власниці квартири протікання сталося внаслідок затоплення з вищерозташованої квартири АДРЕСА_3 , власницею якої є ОСОБА_2 (відповідач). 14.04.2021 року Позивачем було подано Заяву до Одеської філії ТОВ «Судова незалежна експертиза України» про проведення будівельно-технічне експертне дослідження, який провів дослідження та визначений розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення ванної кімнати яка складає 9631,00 грн. Після отримання даного Висновку експерта, Позивач звернулась до Відповідача з проханням добровільно здійснити відшкодування матеріальної шкоди завданої Відповідачем шляхом залиття квартири Позивача. Однак, Відповідач відмовилася здійснити відшкодування матеріальних збитків завданими неї шляхом залиття квартири Позивача. Враховуючи вищезазначені обставини, у Позивача виникла необхідність звернутись до суду.
Ухвалою суду від 25.02.2022 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 28.03.2022 року.
У судове засідання 28.03.2022 року сторони по справі не з`явились, однак були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини не явки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 11.05.2022 року.
У судове засідання 11.05.2022 року сторони по справі не з`явились, однак були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини не явки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 15.06.2022 року через відсутність доказів сповіщення сторін.
У судове засідання 15.06.2022 року сторони по справі не з`явились, однак були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини не явки суду не повідомили.
Від позивача ОСОБА_1 надано заяву про проведення судового засідання без участі позивача, також к позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавав.
Відповідно до ч. 6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п.6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Поштова кореспонденція, направлялась відповідачці на адресу її реєстрації. Причини неявки відповідачка суду не повідомила, жодних клопотань до суду не заявляла, заяв по суті справи не надала.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням нею відзиву на позов, зі згоди позивачки, ухвалив слухати справу у відсутності сторін, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення суду є 20.06.2022 року.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Предметом позовних вимог є стягнення шкоди в результаті залиття квартири.
Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 103,4, житлова площа 55.8 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 383 виданий 18.06.2016 ПП фірма «Асоль», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 112639786 сформованого 02.02.2018 12:14:43 ОСОБА_5 ДП «Центр обслуговування громадян»(а.с.31-32), та технічним паспортом на квартиру (а.с.33-36)
Над квартирою позивачки знаходиться квартира АДРЕСА_3 , власницею якої є ОСОБА_2 .
09 квітня 2021 року в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить позивачу, трапилося залиття.
Комісією у складі ОСББ «Говорова 8» в особі голови правління Довганюка С.В., менеджера-управителя ОСОБА_3 , сантехника ОСОБА_4 , було проведено обстеження в результаті чого 09 квітня 2021 року складений Акт про те, що в квартирі АДРЕСА_2 , в результаті залиття при огляді було виявлено: слід від протікання води на підвісної стелі в санвузлі (а.с.15)
Із Акту від 09.04.2021 р. вбачається, зі слів власника квартири АДРЕСА_4 , протікання сталося внаслідок затоплення з вищерозташованої квартири АДРЕСА_3 , власницею якої є ОСОБА_2 (відповідач). При зовнішньому огляді стояків води і каналізації представниками ОСББ «Говорова 8» в квартирі АДРЕСА_3 , що знаходиться зверху над квартирою АДРЕСА_4 , встановлено, що стояки знаходяться в справному стані, слідів протікання, у тому числі сантехнічної арматури не виявлено. Проведена фото фіксація. Для оцінки збитків та виявлення можливих прихованих шляхів протікань, власнику квартири АДРЕСА_4 запропоновано звернутися до експертної організації.
Висновком Експертного дослідження № ЕС-2514-1-1770.21 від 18.05.2021 року, проведеного судовим експертом Чорною Юлією Петрівною встановлено, що у результаті виконаного візуально-інструментального обстеження експертом були виявлені характерні пошкодження від залиття в приміщенні ванної кімнати №3 квартири АДРЕСА_2 , які викладені на 7 сторінці висновку (фото №7-8), які пов`язані з дією на них рідини та є характерними наслідками залиття. Експертом у своєму висновку вказано, що у результаті огляду було встановлено наявність ознак залиття стелі частково (а.с.18-28).
Розмір матеріальної шкоди, відповідно до висновку експерта, завданої внаслідок залиття приміщення ванної кімнати складає 9631,00 грн. (вартість ремонтно-будівельних робіт з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів - 6131,00 грн. + демонтаж бойлера, улаштування бойлера, перевезення будівельних матеріалів, очищення приміщення від сміття, демонтаж та монтаж суцільного скла 3500,00 грн.)
Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 800 грн., які позивач поніс за послуги надані адвокатом.
Вирішуючи спір суд виходить із наступного.
Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Статтею 10 ЖК УРСР визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.
У відповідності до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати і порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.
Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Оскільки наявність шкоди відповідача у завданні збитків позивачу та їх розміру не спростовані, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог відповідно до ст. 1166 ЦК України та можливість їх задоволення щодо стягнення відшкодування матеріальної шкоди на користь позивача у загальному розмірі 9631,00 грн.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу.
Згідно ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 11.12.2021 року (а.с.50), згідно якого адв. ОСОБА_6 взяв на себе обов`язки з представництва інтересів ОСОБА_1 , зокрема, у суді.
Між тим, із відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-16, 22, 23, 319, 321, 322, 381, 1166, 1190, 1192 ЦК України, ст.ст. 1, 3-13, 27, 43, 49, 76, 81, 89, 95, 133, 137, 141, ч.4 ст.223, 235, 241, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до стягнення шкоди, завданої залиттям задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_5 ) відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9631,00 грн. (дев`ять тисяч шістсот тридцять одна гривня 00 копійок) та судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні гривень 40 копійок).
У частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 20.06.2022 року.

Суддя Домусчі Л.В.