Справа № 202/5264/21
Провадження № 2/202/473/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки і піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки і піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з ОСОБА_3 він перебував в зареєстрованому шлюбі з серпня 2007 року, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2019 розірвано. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають разом з відповідачем. На утримання синів він щомісяця сплачує аліменти, однак відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, не надає можливості приймати участь у спілкуванні та вихованні дітей. Наголошував, що неодноразово звертався до ОСОБА_3 з приводу ненадання можливості спілкуватися з синами, але відповідач відмовляється вирішувати питання в позасудовому порядку. Просив суд визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме встановити наступний графік спілкування з синами: побачення на вихідних у суботу і неділю (з 11:00 год. суботи до 17:00 год. неділі) двічі на місяць (кожні перші та треті вихідні дні місяця) за місцем його проживання АДРЕСА_1 ; влітку (за бажанням дітей та з урахуванням стану їх здоров`я) проведення відпустки разом з дітьми не менше 2-х тижнів на рік, в межах України та за кордоном; зобов`язати ОСОБА_3 інформувати його про зміну місця реєстрації, проживання, закладу дошкільної освіти, закладу де навчаються малолітні діти; зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити можливість спілкування з дітьми за допомогою засобів телефонного зв`язку; зобов`язати ОСОБА_3 припинити налаштування дітей проти нього та його близьких родичів, зобов`язати ОСОБА_3 надавати йому можливість два рази на місяць по неділям проводити обстеження умов проживання дітей.

ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити. Зазначав, що ОСОБА_3 чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, не надає можливості приймати йому участь у спілкуванні та вихованні дітей.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував факт того, що ОСОБА_3 чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми. Частково визнав способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми. Просив визначити побачення дітей з батьком у вихідні дні тільки у денний час, не заперечував щодо спілкування дітей з батьком засобами телефонного зв`язку, не заперечував щодо повідомлення батька про зміну місця реєстрації, проживання, закладу дошкільної освіти, закладу де навчаються малолітні діти. В іншій частині позовних вимог просив відмовити у зв`язку із їх необґрунтованістю.

Представник органу опіки і піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2007, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2019 розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 01.09.2010, та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 19.11.2013.

Судом також встановлено, що стосовно питання спілкування позивача ОСОБА_1 з синами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між сторонами виник конфлікт.

Згідно висновку Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради № 7/12-111 від 01.03.2022 ОСОБА_1 визначено наступний графік спілкування з дітьми: вихідні дні з 11.00 год. суботи до 17.00 год. неділі кожні перші та треті вихідні місяця за місцем проживання батька, за адресою: АДРЕСА_1 , за погодженням батьків, з урахуванням зайнятості дітей: відвідуванню гуртків, секцій, дотриманням режиму дня синів, у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дітей, їх особистих побажань та режиму дня; щорічний спільний відпочинок протягом двох тижнів в один із літніх місяців (за бажанням дітей та з урахуванням стану їх здоров`я), за домовленістю батьків, в межах України за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця проходження відпочинку (вибір пансіонату, готелю, турбази, санаторію)) з урахуванням особистих побажань дітей. Рекомендовано батькові, ОСОБА_1 , не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дітям увагу і турботу, виховувати їх, матеріально утримувати. Рекомендовано матері, ОСОБА_3 , поважати батьківські права, ОСОБА_1 , не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною другою статті 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 № 69-V, предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.

Принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Частинами другою третьою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України).

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Згідно з частинами першою-третьою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Практика ЄСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з синами, а тому позов є обґрунтований.

Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, ЗУ України «Про охорону дитинства», враховує особу батька та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до довідки-розрахунку за виконавчим документом № 2-н/202/42/2019 від 11.03.2019 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість по аліментних платежах станом на 31.01.2022 відсутня.

ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога (сертифікат серії 12 ЯЯС № 276623 від 02.02.2022) та лікаря-психіатра (сертифікат серії 12 ЯЯТ № 570014 від 03.02.2022) не перебуває.

Згідно довідки , серія IIА № 2648079 Департаменту Інформатизації Міністерства внутрішніх справ України громадян України ОСОБА_1 станом на 29.01.2022 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

На підставі встановлених обставин справи, з метою збереження рівності прав батьків та забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги задовольнити в частині зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язання ОСОБА_3 інформувати ОСОБА_1 про зміну місця реєстрації, проживання, закладу дошкільної освіти, закладу де навчаються малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язання ОСОБА_3 забезпечити можливість спілкування з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою засобів телефонного зв`язку та спілкування батька з синами має бути визначене в такий спосіб: вихідні дні з 11.00 год. суботи до 17.00 год. неділі кожні перші та треті вихідні місяця за місцем проживання батька, за адресою: АДРЕСА_1 , а також у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дітей, їх особистих побажань та режиму дня; щорічний спільний відпочинок протягом двох тижнів в один із літніх місяців (за бажанням дітей та з урахуванням стану їх здоров`я), за домовленістю батьків, в межах України та за кордоном за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця відпочинку.

Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані сторонами докази повинні відповідати критеріям, визначеним ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України, тобто бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

ОСОБА_1 не надано суду допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_3 налаштовує дітей проти позивача та його близьких родичів, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки і піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні дітей задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме встановити наступний графік спілкування з синами:

-вихідні дні з 11.00 год. суботи до 17.00 год. неділі кожні перші та треті вихідні місяця за місцем проживання батька, за адресою: АДРЕСА_1 , а також у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дітей, їх особистих побажань та режиму дня;

-щорічний спільний відпочинок протягом двох тижнів в один із літніх місяців (за бажанням дітей та з урахуванням стану їх здоров`я), за домовленістю батьків, в межах України та за кордоном за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця відпочинку.

Зобов`язати ОСОБА_3 інформувати ОСОБА_1 про зміну місця реєстрації, проживання, закладу дошкільної освіти, закладу де навчаються малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити можливість спілкування з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою засобів телефонного зв`язку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 27.05.2022.

Суддя Г.В. Бєсєда