У Х В А Л А

"13" червня 2022 р.

м. Київ

справа № 760/21845/21

провадження № 2/755/2682/22

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехнології плюс» про спонукання до укладення договору про компенсацію витрат на утримання парко місця у редакції позивача,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехнології плюс» про спонукання до укладення договору про компенсацію витрат на утримання парко місця у редакції позивача.

Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехнології плюс» про спонукання до укладення договору про компенсацію витрат на утримання парко місця у редакції позивача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Так, згідно ухвали суду від 10 лютого 2022 року судом, зокрема, зауважено, що позивачем на виконання даної ухвали суду у змісті позовної заяви має бути зазначено, які неправомірні дії вчинено потенційним відповідачем, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду, надавши суду проект запропонованого потенційним відповідачем Договору задля його належної оцінки судом, зазначивши при цьому: яким пунктом Договору потенційним відповідачем обмежуються або виключаються права позивача у разі повного або часткового невиконання договірних зобов`язань, із зазначенням у яких діях потенційного відповідача полягають такі обмеження; яким пунктом Договору встановлено жорсткі обов`язки споживача, у чому полягають такі обов`язки та підстави визнання їх жорстокими з боку позивача; у чому полягають обов`язкові умови (дії та/або бездіяльність тощо), з якими зобов`язаний та не має можливості ознайомитися позивач та якими нормами діючого цивільного законодавства позивач обґрунтовує таке право та законний інтерес; яким пунктом проекту Договору передбачено право потенційного відповідача змінювати характеристики предмету Договору та у чому полягають такі зміни; яким пунктом проекту Договору передбачено визначення ціни товару, про поставку якого зазначено позивачем у змісті позовної заяви та яка не належить до змісту самого предмету спору; якими пунктами Договору передбачено право потенційного відповідача на визначення відповідності продукції умовам Договору, із значенням виду цієї продукції та виду вчиненого порушення протиправними діями відповідача відповідно до конкретної умови Договору щодо відповідної норми цивільного права; яким пунктом проекту Договору передбачено відповідальність потенційного відповідача стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, із зазначенням прізвищ, імені, по батькові та/або повної назви цих агентів та протиправність їх дій із посиланням на норми діючого законодавства.

Крім того, позивачем мало бути уточнено предмет спору з урахуванням виключного переліку способів захисту порушеного права, визначеного статтею 16 ЦК України, із зазначенням норм діючого цивільного законодавства, якими надано право суду на примусове зобов`язання укладення особою будь-якого виду договорів та вступати у договірні зобов`язання.

Крім того, за ч. 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Тобто, у разі відсутності документів, які є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, позивачем має бути сплачено судовий збір відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2021 року становить 2 270,00 грн.

Разом з тим, позивач до суду звернувся з однією вимогою немайнового характеру, за яку позивачем мало бути сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн.

При цьому, суд не убачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживача», оскільки згідно змісту поданої ним позовної заяви, позивач не укладав Договір із потенційним відповідачем, позивач не являється споживачем послуг потенційного відповідача з огляду на наявність досліджуваного спору, тому в розрізі даного спору не діють норми Закону «Про захист прав споживача», інших доказів звільнення позивача від сплати судового збору до матеріалів позовної заяви не долучено.

Таким чином, на виконання вимог Закону України «Про судовий збір» та приписів даної ухвали суду, окрім усунення вищенаведених недоліків заяви, позивачем мало бути сплачено на рахунок Дніпровського районного суду м. Києва судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Однак, у встановлений судом строк позивач не виконав вимоги ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки, судовий збір не сплатив.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротехнології плюс» про спонукання до укладення договору про компенсацію витрат на утримання парко місця у редакції позивача - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган