Справа № 204/5420/19
Провадження № 2/204/88/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна про припинення договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, яку уточнив 09 серпня 2019 року, в якій просив визнати припиненим Іпотечний договір № 824 від 29 вересня 2006 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив назву на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. за реєстровим номером 4708, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 29 вересня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 09.2/325-6, відповідно до якого Банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 44 250,00 дол. США, строком користування до 21 вересня 2021 року зі сплатою 13% річних. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному Кредитному договору 29 вересня 2006 року було укладено Іпотечний договір № 824, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. за реєстровим номером 4708. Предмет Договору іпотеки - майнові права на незавершену будівництвом квартиру: будівельний номер АДРЕСА_1 . Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22.02.2017 вбачається, що позичальник допустив неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених п.п. 3.3.8-3.3.9 Кредитного договору, оскільки 09 лютого 2009 року не сплатив в повному обсязі кредит та проценти за його користування відповідно до умов договору. Крім того, протягом наступних 90 календарних днів (починаючи з 10 лютого 2009 року) позичальник також не виконав зобов`язання за договором. При цьому, пунктом 4.5 Кредитного договору сторони обумовили, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пп. 3.3.8- 3.3.9 цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Отже, у відповідності до п.п. 4.5, 7.4. Договору, обов`язок позичальника погасити кредит у повному обсязі, сплатити нараховані проценти та штрафні санкції настав через 90 днів, тобто 11 травня 2009 року (90 днів з 10 лютого 2009 року). Таким чином, керуючись положеннями п.п. 15, 7.4. Кредитного договору та фактом неналежного виконання позичальником умов кредитного договору протягом 90 днів строк виконання зобов`язання за кредитним договором було змінено з 28 вересня 2021 року на 11 травня 2009 року. Крім того, звертає увагу суду на п.3.3.4. Кредитного договору, відповідно до умов якого позичальник зобов`язаний протягом трьох робочих днів після реєстрації права власності на нерухоме майно, зазначене в п.1.2. цього Договору, укласти з кредитором іпотечний договір, визначений п. 1.3.4. цього Договору. 26 травня 2009 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради йому було видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Про факт набуття права власності на квартиру Банку достеменно було відомо. Однак, жодних додаткових угод чи договорів між сторонами так укладено і не було, що, в свою чергу потягло порушення позичальником умов п.3.3.4 Кредитного договору. Тобто, відповідно до п. 4.4 Кредитного договору, строк користування кредитом вважався таким, що сплив 19 червня 2009 року (02 червня 2009 (дата прийняття рішення про державну реєстрацію) + 3 робочі дні + 10 робочих днів). Таким чином, керуючись положеннями п. 4.4. Кредитного договору та фактом не підписання позивачем додаткових угод до Кредитного договору та Договору іпотеки вважає, що строк виконання зобов`язання за Кредитним договором було змінено з 28 вересня 2021 року на 19 червня 2009 року. Отже, після настання факту не підписання додаткових угод до Кредитного договору та Договору іпотеки строк користування кредитом вважався таким, що сплив 19 червня 2009 року, та право відповідача нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено. Станом на 19 червня 2009 року заборгованість позивача перед Банком склала 32 448,64 доларів США по тілу кредиту, 267,73 доларів США по відсоткам. Тобто, на момент припинення строку користування кредитом, згідно розрахунку, сукупна заборгованість склала 32 716,37 доларів США. Звертає увагу суду, що після 19 червня 2009 року згідно довідки Банку від 18 липня 2017 року позивачем було сплачено 34 873,24 доларів США. Отже, при виконанні зобов`язання по Кредитному договору ним було здійснено переплату в розмірі 2 156,87 доларів США. Таким чином, вважає, що його зобов`язання по кредитному договору перед Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» є припиненими шляхом повного виконання. З розрахунку заборгованості, який додано Банком до позову, вбачається, що Банком з 20 жовтня 2008 року було збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами - з 13% на 14%. Позивач не підписував жодних додаткових угод до кредитного договору про зміну відсотків. За умовами кредитного договору з 20.10.2008 року, з 02.06.2009 року, з 10 лютого 2009 року наступали передбачені кредитним договором обставини, що призводили до обов`язку позичальника повернути кредит та припиненням строку кредитування, що є моментом з якого позичальник втрачає право на нарахування відсотків та пені. При виконанні зобов`язання по Кредитному договору позивачем було здійснено переплату в розмірі 2 156,87 доларів США. Зазначене за діючим законодавством є підставою для припинення кредитного договору та договору іпотеки. Враховуючи, що позивачем здійснено переплату за Кредитним договором, його зобов`язання перед Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за Кредитним договором є припиненими шляхом повного виконання. Після настання факту не підписання додаткових угод до Кредитного договору та Договору іпотеки строк користування кредитом вважався таким, що сплив 19 червня 2009 року, та право відповідача нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено. А зобов`язання погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, строк якого сплив 19 червня 2009 року, було ним належним чином виконано у період з 19 червня 2009 року по 12 травня 2014 року. Наслідком припинення зобов`язань за Кредитним договором є припинення похідних зобов`язань, передбачених Договором іпотеки. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 вирішив звернутися до суду з даним позовом.

29 жовтня 2019 року від Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» свої зобов`язання за кредитним договором № 09.2/325-6 виконав шляхом видачі готівки в сумі 44 250,00 доларів США позичальнику. Після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира запишається предметом іпотеки відповідно до Іпотечного договору № 824 від 29 вересня 2006 року. Позивач посилається на начебто сплив строку користування Кредитом та припинення нарахування процентів за кредитом з 11 травня 2009 року, а також на те, що Позивачем здійснено переплату за кредитним договором в сумі 2 156,87 доларів США, посилається на п.п. 3.3.8, 3.3.9, 4.5, 7.4 Кредитного договору. Однак, з огляду на термін погашення кредиту до 28 вересня 2021 року та наявність фактичної заборгованості за Кредитом на даний час в сумі 16 206,66 доларів США проценти нараховувалися протягом всього строку існування заборгованості за кредитом (з 29 вересня 2006 року і по нині) і таке нарахування не припинилося, як вказує позивач в 2009 році, а триває й понині, а тому сплачені боржником суми заборгованості в період з 2009 по 2014 рік розподілялися на погашення кредиту та процентів згідно умов Кредитного договору і відповідно ніякої переплати заборгованості за Кредитним договором не було, в той же час наразі існує нарахована заборгованість за процентами в сумі 11 957,39 доларів США. Згідно розрахунку заборгованості та довідки про сплачені кошти в рахунок погашення кредиту моментом коли настала прострочка є 12 травня 2014 року (останній платіж по сплаті заборгованості по кредиту та відсотках), а аж ніяк не 10 лютого 2009 року, як то зазначає позивач. Відтак сплив строку кредитування настав не раніше ніж 11 серпня 2014 року (оскільки згідно п.1.1 та п. 2.4.1. Кредитного договору строкова оплата заборгованості за кредитом та процентами має бути здійснена до 10-го числа кожного місяця), тобто 10 травня 2014 року + 90 днів = 10 серпня 2014 року, наступним днем після якого є 11 серпня 2014 року, коли і сплив строк кредитування. Щодо посилань позивача на неукладення Договору іпотеки квартири, то вони не підлягають взяттю до уваги, оскільки саме позивачем порушено свої зобов`язання за Кредитним договором та Договором іпотеки майнових прав - Банк неодноразово інформував позивача про необхідність з`явитися до приміщення Банку для укладення додаткової угоди до Договору іпотеки та передачі в іпотеку саме закінченої будівництвом квартири (копії повідомлень додані до позовної заяви), але позивачем було проігноровано всі вказані вище повідомлення та вимоги. Обставина щодо того, що Іпотечний договір № 824 від 29 вересня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. за реєстровим номером 4708, є дійсним і не припиненим не підлягає доказуванню, оскільки встановлена рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року по справі № 204/3473/17. Крім того, вважає, що заявлений ОСОБА_1 розмір витрат на правничу допомогу в загальній сумі 8 818, 40 грн. є неспівмірним складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, а також обґрунтовується наданням юридичних послуг позивачу ТОВ «Юристи Безпроблем», що не є адвокатським об`єднанням чи адвокатським бюро, хоча згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У зв`язку з викладеним просив суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позову про припинення договору іпотеки.

07 листопада 2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Керуючись положеннями п.п. 4.5., 7.4. Кредитного договору, та фактом неналежного виконання позичальником умов кредитного договору протягом 90 днів строк виконання зобов`язання за Кредитним договором було змінено з 28 вересня 2021 року на 11 травня 2009 року. Керуючись положеннями п. п. 4.4. Кредитного договору та фактом не підписання позивачем додаткових угод до Кредитного договору та Договору іпотеки вважає, що строк виконання зобов`язання за Кредитним договором було змінено з 28 вересня 2021 року на 19 червня 2009 року. Отже, після настання факту не підписання додаткових угод до Кредитного договору та Договору іпотеки строк користування кредитом сплив 19 червня 2009 року, а відповідач втратив можливість нарахування та стягнення з нього відсотків за Кредитним договором. Проте, всупереч умовам Кредитного договору та ст.ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України, відповідач продовжив нараховувати проценти за Кредитним договором і після спливу строку кредитування. Враховуючи, що позивачем здійснено переплату за Кредитним договором, його зобов`язання перед акціонерним товариствам «Укрсоцбанк» за Кредитним договором є припиненими шляхом повного виконання. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року у справі № 204/3473/17 не набрало законної сили, отже, обставини ним встановлені не є преюдиційними в розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України та підлягають доказуванню в справі № 204/5420/19. Твердження відповідача, що позивач не має права на розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними. У зв`язку з цим просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна про припинення договору іпотеки, було замінено сторону відповідача його правонаступником - Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (т. 1 а.с. 242-243).

У судове засідання представник позивача Дрозд Р.Ю. не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, поданий відзив на позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» як кредитором та ОСОБА_1 як позичальником було укладено Договір кредиту № 09.2/325-6, відповідно до умов якого кредитор надав у користування позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 44 250 доларів США, зі сплатою 13% процентів річних, з порядком погашення суми основної заборгованості до 10-го числа кожного місяця згідно графіку, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 28 вересня 2021 року (т. 1 а.с. 13-17).

У пункті 1.2 вказаного Договору кредиту сторонами було обумовлено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва придбання (інвестування) житла, а саме: двокімнатної квартири ізольованого приміщення (будівельний АДРЕСА_1 , будівельна адреса забудови: АДРЕСА_3 .

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 року, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» як іпотекодержателем та ОСОБА_1 як іпотекодавцем 29 вересня 2006 року було укладено Іпотечний договір № 824, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрований в реєстрі за № 4708, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру будівельний номер АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 18-22).

Будівництво квартири АДРЕСА_4 було завершено та 26 травня 2009 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 на вказану квартиру, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22903378 від 02 червня 2009 року, виданим Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (т. 1 а.с. 31), а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 90006182 від 20 червня 2017 року (т. 1 а.с. 32).

Кредитор Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» свої зобов`язання за вищевказаним договором кредиту виконав повністю та надав позичальнику обумовлену суму грошових коштів.

ОСОБА_1 скористався наданим кредитом. Однак, ОСОБА_1 зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконував, в результаті чого виникла прострочена заборгованість та у червні 2017 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства закритого типу «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року по справі № 204/3473/17 (т. 1 а.с. 118-125) у задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства закритого типу «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Також, відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа Акціонерне товариство закритого типу «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про припинення зобов`язання за кредитним договором.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2020 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року було залишено без змін (т. 2 а.с. 50-53).

Отже, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року набрало законної сили 16 червня 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, з рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року по справі № 204/3473/17 вбачається, що у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, пред`явлених до ОСОБА_1 , Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» було відмовлено, оскільки сплинув строк позовної давності.

Так, у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року по справі № 204/3473/17 було встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року за вих. 16-15/085-510 від 21 березня 2011 року Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було направлено на адресу ОСОБА_1 лист-претензію про наявність несплачених 2-х чергових платежів за кредитом та/або процентів та припинення терміну дії кредитного договору, в якому було зазначено, що станом на 21.03.2011 року ОСОБА_1 було повторно порушено строки повернення кредитної заборгованості та у зв`язку з невиконанням умов договору кредиту та відповідно до п. 1.1, йому необхідно до 31 березня 2011 року повністю погасити наявну прострочену та строкову заборгованість за кредитом у сумі 31 706,66 доларів США та процентами 729,93 доларів США, пеню та штрафні санкції у сумі 1 015,96 грн.; попереджено, що у разі неповернення зазначеної кредитної заборгованості у повному обсязі протягом 30 днів з моменту отримання листа, до нього будуть застосовані заходи примусового стягнення боргу у судовому порядку. За умови пред`явлення банком до боржника та поручителя вимог про дострокове виконання зобов`язання шляхом повернення усієї суми взятих у кредит грошових коштів, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання, строк кредитування, періодичність платежів та порядок сплати процентів за користування кредитом. У зв`язку з пред`явленням Банком до ОСОБА_1 вимоги про дострокове виконання зобов`язання шляхом повернення усієї суми взятих у кредит грошових коштів (листа-претензії про наявність несплачених 2-х чергових платежів за кредитом та/або процентів та припинення терміну дії кредитного договору вих. 16-15/085-510 від 21 березня 2011 року) змінився в односторонньому порядку і строк виконання основного зобов`язання. При цьому, зміненим строком виконання основного зобов`язання, є 21 квітня 2011 року, тобто після закінчення наданих банком 30 днів для повернення заборгованості за кредитом у повному обсязі. В даному випадку трирічний строк позовної давності сплинув 21 квітня 2014 року, однак, при цьому, з вказаною позовною заявою до суду позивач звернувся лише 13 червня 2017 року, тобто після спливу строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Строк позовної давності в будь-якому випадку пропущений позивачем без зазначення поважних причин, а протягом встановленого законом строку позивач до суду з позовами до відповідача не звертався.

Оскільки вищевказані обставини були встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року по справі № 204/3473/17, яке набрало законної сили, то вони не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

У рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року по справі № 204/3473/17 було також встановлено, що згідно з пунктом 4.5. Договору кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 року, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.8 (сплата процентів), 3.3.9 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів. У 2009 році ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 3.3.8 та 3.3.9 Договору кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 року та з березня 2009 року вчасно не вносив платежі в рахунок погашення суми заборгованості за кредитом згідно графіку. Тому, враховуючи положення пункту 4.5 вищевказаного Договору кредиту строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 календарних днів з моменту невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9 Договору кредиту. Оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено, то через 90 календарних днів з моменту невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9 Договору кредиту у Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав.

За таких обставин, оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року по справі № 204/3473/17, яке набрало законної сили, було, зокрема, відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договір кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року, то слід констатувати, що подальше стягнення такої заборгованості (як основної заборгованості, так і процентів та інших нарахованих сум за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року) в будь-якому випадку є неможливим, незалежно від її розміру.

Звертаючись у серпні 2019 до суду з даним позовом ОСОБА_1 просив визнати припиненим Іпотечний договір № 824 від 29 вересня 2006 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. за реєстровим номером 4708.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статей 599-609 ЦК України підставами припинення зобов`язання є: припинення зобов`язання виконанням, припинення зобов`язання переданням відступного, припинення зобов`язання зарахуванням, припинення зобов`язання за домовленістю сторін, припинення зобов`язання прощенням боргу, припинення зобов`язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі, припинення зобов`язання неможливістю його виконання, припинення зобов`язання смертю фізичної особи та припинення зобов`язання ліквідацією юридичної особи.

Статтею 17 Закону України «Про Іпотеку» визначені підстави припинення іпотеки. Так, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року (т. 1 а.с. 212-213) було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року (т. 1 а.с. 214-222) було вирішено затвердити Передавальний акт (т. 1 а.с. 223-229), у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно п. 1 Передавального акта від 15 жовтня 2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникло у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року (т. 2 а.с. 202-203) було призначено по справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено такі питання:

1) Коли відбулось прострочення позичальником ОСОБА_1 зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк»?

2) Якою є сума заборгованості позичальника ОСОБА_1 за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року станом на 11 травня 2009 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк»?

3) Якою є сума заборгованості позичальника ОСОБА_1 за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року станом на 19 червня 2009 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк»?

4) Яку суму грошових коштів сплачено позичальником ОСОБА_1 за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року після 11 травня 2009 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк»?

5) Яку суму грошових коштів сплачено позичальником ОСОБА_1 за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року після 19 червня 2009 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк»?

Згідно Висновку експерта від 18 жовтня 2021 року № 3209/3210-21 за результатами судово-економічної експертизи по цивільній справі № 204/5420/19, складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Окуневич І. (т. 3 а.с. 4-11):

По першому питанню. В обсягах наданих на дослідження документів встановлено, що останнє зарахування коштів у розмірі 100,00 дол. США на позичковий рахунок за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 р. було здійснено 12 травня 2014 року (внесення коштів відповідно до квитанції № FJB112 від 08.05.2014). Дати та суми прострочення позичальником ОСОБА_1 зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року укладеного між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк» зазначені у гр. 2, 6, 12, 13 Додатках № 1 і № 2 до висновку експерта № 3209/3210-21.

По другому питанню. При дослідженні експертом виписки з особового рахунку клієнта ОСОБА_1 та вищезазначених розрахунків банку встановлено, що з 20.10.2008 р. відсоткова ставка за користування кредитними коштами збільшена з 13 % до 14 % річних. Додаткова угода, відповідно до якої відбулось підвищення відсоткової ставки у матеріалах справи відсутня та на клопотання експерта не надана. У зв`язку з вищезазначеним експертом проведені розрахунки заборгованості при умові, що відсоткова ставка незмінна (фіксована) і становить 13% річних та при умові, що відсоткова ставка з 20.10.2008 року змінюється з 13% до 14% річних. При умові, що відсоткова ставка незмінна і становить 13 % річних загальна сума заборгованості за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 р., укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 станом на 11 травня 2009 р. у валюті кредиту становить 32 786,52 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом - 32 452,65 дол. США, заборгованість по відсоткам - 333,87 дол. США. При умові, що відсоткова ставка з 20.10.2008 р. змінюється з 13 % до 14 % річних загальна сума заборгованості за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 р., укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 станом на 11 травня 2009 р. становить 32 969,82 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом - 32 452,65 дол. США, заборгованість по відсоткам - 517,17 дол. США.

По третьому питанню. При дослідженні експертом виписки з особового рахунку клієнта ОСОБА_1 та вищезазначених розрахунків банку встановлено, що з 20.10.2008 р. відсоткова ставка за користування кредитними коштами збільшена з 13 % до 14 % річних. Додаткова угода, відповідно до якої відбулось підвищення відсоткової ставки у матеріалах справи відсутня та на клопотання експерта не надана. У зв`язку з вищезазначеним, експертом проведені розрахунки заборгованості при умові, що відсоткова ставка незмінна (фіксована) і становить 13 % річних та при умові, що відсоткова ставка з 20.10.2008 р. змінюється з 13 % до 14 % річних. При умові, що відсоткова ставка незмінна і становить 13 % річних загальна сума заборгованості за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 р., укладеним між АКБСР «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 станом на 19 червня 2009 р. у валюті кредиту становить 32 494,94 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом - 32 448,64 дол. США, заборгованість по відсоткам - 46,30 дол. США. При умові, що відсоткова ставка з 20.10.2008 р. змінюється з 13 % до 14 % річних загальна сума заборгованості за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 р., укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 станом на 19 червня 2009 р. у валюті кредиту становить 32 713,40 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом - 32 448,64 дол. США, заборгованість по відсоткам 264,76 дол. США.

По четвертому питанню. Після 11 травня 2009 р. позичальником ОСОБА_1 за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 р., укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , у валюті кредиту сплачено грошових коштів у розмірі 35 621,85 дол. США.

По п`ятому питанню. Після 19 червня 2009 р. позичальником ОСОБА_1 за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 р., укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , у валюті кредиту сплачено грошових коштів у розмірі 34 873,24 дол. США.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У статті 110 ЦПК України закріплено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Проаналізувавши висновок експерта від 18 жовтня 2021 року № 3209/3210-21 за результатами судово-економічної експертизи по цивільній справі № 204/5420/19, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У пункті 2.6 Договору кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 року визначено право кредитора ініціювати зміну розміру процентів, визначеного в п. 1.1 цього договору. Про намір змінити розмір процентів кредитор зобов`язаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за десять днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за відсотками по договору кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 року (т. 1 а.с. 23-25) вбачається, що з 20 жовтня 2008 року позивачем за Банком була змінена відсоткова ставка за вказаним кредитним договором, а саме з 13% на 14 %, тобто було змінено зобов`язання, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності позичальника.

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» направляв ОСОБА_1 повідомлення про підвищення процентної ставки за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 року до 14% з 20 жовтня 2008 року (т. 3 а.с. 77), а також для підписання Додаткову угоду про внесення змін до Договору кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року (а.с. 78).

Однак, наявне в матеріалах справи Повідомлення Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про підвищення процентної ставки за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29.09.2006 року не містить дати його складання та вихідного номера, а також матеріали справи не містять відомостей щодо дати отримання позивачем вказаного Повідомлення. Більш того, наявна в матеріалах справи Додаткова угода про внесення змін до Договору кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року не підписана її сторонами. У зв`язку з викладеним суд позбавлений можливості встановити чи правомірно Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» була підвищена відсоткова ставка з 13% на 14 % з 20 жовтня 2008 року.

Отже, проаналізувавши висновок експерта від 18 жовтня 2021 року № 3209/3210-21 судом встановлено, що на виконання умов Договору кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року ОСОБА_1 було сплачено грошові кошти у розмірі, більшому ніж розмір заборгованості за вказаним кредитом станом на 11 травня 2009 року та 19 червня 2009 року, як з урахуванням незміненої процентної ставки 13% річних, так і з урахуванням збільшення з 20 жовтня 2008 року процентної ставки до 14% річних.

Як вже було зазначено вище, подальше стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року (як основної заборгованості, так і процентів та інших нарахованих сум) в будь-якому випадку є неможливим, незалежно від її розміру, оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року по справі № 204/3473/17, яке набрало законної сили, було, зокрема, відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договір кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року.

За таких обставин, враховуючи висновки експерта, наведені у Висновку від 18 жовтня 2021 року № 3209/3210-21, та те, що на виконання умов Договору кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року ОСОБА_1 було сплачено грошові кошти у розмірі, більшому ніж розмір заборгованості за вказаним кредитом станом як на 11 травня 2009 року так і на 19 червня 2009 року, а також з урахуванням того, що подальше стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року є неможливим у зв`язку з пропуском кредитодавцем строку позовної давності, суд вважає, що основне зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним договором є припиненим внаслідок його фактичного виконання позичальником.

У пункті 6.3 Іпотечного договору № 824, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4708, сторони даного договору обумовили, що цей договір діє до припинення основного зобов`язання, дія цього договору також припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про іпотеку».

Пунктом 1 частини 1 статті 593 ЦК України також передбачено, що право застави (різновидом якої є іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Отже, оскільки правовідносини між ОСОБА_1 як позичальником та Банком як кредитором за Договором кредиту № 09.2/325-6 від 29 вересня 2006 року припинились, це в свою чергу призвело до припинення й іпотечного договору, як похідного від основного зобов`язання.

Тобто, фактично Іпотечний договір № 824 від 29 вересня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрований в реєстрі за № 4708, також припинив свою дію.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, серед іншого, у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

При цьому, основне зобов`язання це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою (стаття 1 Закону України «Про іпотеку»).

Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і припиняється у разі припинення основного зобов`язання, суд приходить до переконливого висновку про наявність законних підстав для визнання припиненим Іпотечного договору № 824 від 29 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4708, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Дрозд Р.Ю., який є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Юристи Безпроблем», що підтверджується Угодою № 19/2019 про надання юридичних послуг від 07 червня 2019 року (т. 1 а.с. 40-41), довіреністю від 07 червня 2019 року, посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Василевською І.О., зареєстрованою в реєстрі за № 876 (т. 1 а.с. 248-249) та ордером серії АЕ № 1094166 (т. 3 а.с. 74).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

У пункті 1.2.2 укладеної між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юристи Безпроблем» Угоди № 19/2019 про надання юридичних послуг від 07 червня 2019 року, було обумовлено, що завдання замовника та вартість юридичних послуг визначається сторонами окремо за кожним завданням шляхом направлення замовнику рахунку в якому визначається завдання та вартість юридичних послуг за завданням замовника. В такому випадку направлення рахунку виконавцем замовнику підтверджує прийняття завдання замовника, а оплата вартості послуг узгодження замовником повного розміру вартості юридичних послуг за завданням. Узгодження замовником вартості юридичних послуг може проводитись і іншими шляхами, в тому числі і проставленням власного підпису на рахунку.

Директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Юристи Безпроблем» - Дрозд Р.Ю. було виставлено ОСОБА_1 рахунки на оплату, із зазначенням наданих послуг та їх вартості (т. 3, а.с. 90, 92, 94, 96, 98, 100, 102, 104, 106, 108, 110, 112, 112, 114, 116, 118, 120, 122, 124, 126, 128, 130, 132).

ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Юристи Безпроблем» грошові кошти за всіма виставленими йому рахунками на оплату, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами (т. 3 а.с. 91, 93, 95, 97, 99, 101, 103, 105, 107, 109, 111, 113, 115, 117, 119, 121, 123, 125, 127, 129, 131, 133). Всього ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «Юристи Безпроблем» 18 100,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у розмірі 18 100,00 грн., та вказані витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Слід також зазначити, що таких розмір витрат на правову допомогу є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт.

Крім того, за складання судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Окуневич І. Висновку експерта від 18 жовтня 2021 року № 3209/3210-21 за результатами судово-економічної експертизи по цивільній справі № 204/5420/19 позивачем ОСОБА_1 було сплачено 20 593,20 грн., що підтверджується Актом № 3209/3210-21 від 23 червня 2021 року попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта № 3209/3210-21 за ухвалою від 17.05.2021 по цивільній справі № 204/5420/19 (т. 3 а.с. 134), а також Актом від 18 жовтня 2021 року № 3209/3210-21 здачі-приймання висновку експерта № 3209/3210-21 за ухвалою від 17.05.2021 по цивільній справі № 204/5420/19 (т. 3 а.с. 2). Оскільки позовні вимоги задоволені, то вказані витрати за складання висновку експерта також мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді було сплачено судовий збір у наступних розмірах:

- за подання позовної заяви до суду 768,40 грн. (квитанція № 1582 від 03 серпня 2019 року (т. 1 а.с. 43));

- за подання до суду заяви про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 19 серпня 2019 року (т. 1 а.с. 78-80) було задоволено частково 384,20 грн. (квитанція № 1571 від 03 серпня 2019 року (т. 1 а.с. 50));

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 152,60 грн. (768,40 грн. + 384,20 грн. = 1 152,60 грн.).

На підставі ст.ст. 15, 16, 593, 598, 599 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 3, 17 Закону України «Про іпотеку» та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 128, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна про припинення договору іпотеки задовольнити.

Визнати припиненим Іпотечний договір № 824 від 29 вересня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрований в реєстрі за № 4708, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ЄДРПОУ - 23494714) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 152,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні, 60 копійок), витрати на правничу допомогу у розмірі 18 100,00 грн. (вісімнадцять тисяч сто гривень, 00 копійок) та витрати за складання висновку експерта у розмірі 20 593,20 грн. (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні, 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез