Справа № 274/5945/19 Провадження № 2/0274/48/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
06.06.22 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К.", представником якого є Макаренко І.Я.,
пророзірвання договорів оренди, стягнення невиплаченої орендної плати,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить:
стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." на її користь невиплачену орендну плату за 2017 2018 рр. у розмірі 50 256,52 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтв від 17.05.2018 р. про право на спадщину набула у власність земельні ділянки, які є об`єктами договорів, щодо яких виник спір, які належали ОСОБА_3 . Після смерті останньої, починаючи з лютого 2017 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К.", в порушення умов вказаних договорів, не сплатило ОСОБА_1 орендну плату за 2017 2018 рр. у розмірі 50 256,52 грн., чим допустило істотне невиконання умов договорів, що є підставою для розірваннях останніх.
Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем ОСОБА_3 , в порушення статті 148-1 Земельного кодексу України не повідомила його у передбачений строк про набуття права власності на земельні ділянки, які є об`єктами договорів, щодо яких виник спір, та не надала документів, які б це підтверджували. Про перехід до ОСОБА_1 прав та обов`язків за договорами, щодо яких вник спір, воно дізналось лише у травні 2019 р. з її листа-вимоги про дострокове розірвання цих договорів. Після отримання від ОСОБА_1 документів про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 воно виплатило їй орендну плату за період 2017 2019 рр. у розмірі 74 299,00 грн.
Судом з`ясовано, що між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." укладено:
Суд зазначає, що площі земельних ділянок, які є об`єктами оренди, наведені у відповідності до інформацій від 05.03.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (відповідних земельних ділянок) (а. с. 16 18), в окремих договорах зазначені інші площі (округлені до сотих часток).
Правовідносини за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України "Про оренду землі", нормами Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України щодо підстав дострокового розірвання договору.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Пунктом "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Відповідно до статей 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою може бути підставою для розірвання такого договору.
Отже, наведеними положеннями законодавства України, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.
Наведене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 р у справі № 183/262/17.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 Цивільного кодексу України ).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 Цивільного кодексу України ).
Згідно з частиною третьою статті 1223 Цивільного кодексу України спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто дата оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, не може обмежувати можливість реалізації належних спадкоємцю прав власника від дня відкриття спадщини.
Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
З свідоцтв від 17.05.2018 р. про право на спадщину за законом випливає, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем вказаного у свідоцтвах майна є ОСОБА_1 (а. с. 11, 12, 13, 14).
Спадщина, на яку видані ці свідоцтва, складається з:
З Інформацій від 05.03.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (земельні ділянки) вбачається, що право власності на ці земельні ділянки було зареєстровано за ОСОБА_1 17.05.2018 р. на підставі наведених вище свідоцтв від 17.05.2018 р. про право на спадщину за законом (а. с. 11, 12, 13, 14).
Таким чином у ОСОБА_1 виникло право вимагати у Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." сплати орендної плати за договорами, які стосуються предмета спору, з моменту отримання нею спадщини.
02.05.2019 р. ОСОБА_1 направила Товариству з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." лист-вимогу від 29.04.2019 р. про дострокове розірвання договорів оренди землі, які стосуються предмету спору, у зв`язку з несплатою орендної плати, яку Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." отримало 03.05.2019 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу (а. с. 22 23, 24).
До листа були додані, зокрема, документи, які підтверджували, що ОСОБА_3 померла і що її спадкоємцем є ОСОБА_1 (свідоцтво про смерть та свідоцтва про право на спадщину).
З наведеного вбачається, що з травня 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." було обізнано, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , а відтак, з урахуванням умов договорів оренди, які стосуються предмета спору, мало б невідкладно сплатити їй оренду плату за 2017 2018 рр.
Між тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." сплатило ОСОБА_1 оренду плату за 2017 2018 рр. через ОСОБА_4 не невідкладно, а лише після звернення ОСОБА_1 17.09.2019 р. (а. с. 44) з позовом про розірвання договорів оренди, а саме 30.10.2019 р. (тобто майже через шість місяців з дня, коли воно дізналось що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 ), ОСОБА_1 орендну плату отримала, що підтверджується фіскальним чеком від 30.10.2019 р., формою № 122 (а. с. 123, 108), показаннями свідка ОСОБА_4 про те, що вона хоча і не перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Т.К.", проте пересилала належні тому кошти у якості орендної плати ОСОБА_1 , остання ці кошти отримала.
Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів того що Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." намагалось сплатити орендну плату за 2017 2018 рр. у строки, передбачені договорами оренди, які стосуються предмету спору, ОСОБА_3 до обізнаності про те, що вона померла і що її спадкоємцем є ОСОБА_1 .
За таких обставин Суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." порушило умови договорів оренди, які стосуються предмету спору, щодо строків виплати орендної плати за 2017 2018 рр. ОСОБА_3 , а у подальшому, дізнавшись про те, що вона померла і що її спадкоємцем є ОСОБА_1 , не вжило заходів для невідкладної виплати останній відповідної орендної плати, а здійснила її виплату майже через шість місяців, з чого вбачається систематична несплата та несвоєчасна сплата Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." орендної плати за договорами оренди землі, що є підставою для їх розірвання.
Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." на те, що ОСОБА_1 не було виконано приписи статті 148-1 Земельного кодексу України , а отже з незалежних від нього причин воно було позбавлено можливості виконати свій обов`язок щодо виплати орендної плати, є безпідставними, оскільки законодавство України не встановлює наслідків порушення вказаних строків.
Крім того, як зазначено вище, матеріали справи не містять будь-яких доказів того що Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." намагалось сплатити орендну плату за 2017 2018 рр. у строки, передбачені договорами оренди, які стосуються предмету спору, ОСОБА_3 до обізнаності про те, що вона померла і що її спадкоємцем є ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про розірвання договорів оренди, які стосуються предмета спору, підлягає задоволенню.
При цьому Суд зазначає, що наведене вище правове обґрунтування зроблено з врахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, яка міститься у постанові від 15.09.2021 р. у справі № 274/4716/20, де відповідачем у справі також було Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К.".
Суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення невиплаченої орендної плату за 2017 2018 рр., оскільки, як було встановлено вище, ця орендна плата після звернення ОСОБА_1 з позовом була сплачена ОСОБА_4 за дорученням Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." та була отримана ОСОБА_1 .
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1 921,00 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
6. У задоволенні іншої частини позову відмовити.
7.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 1 921,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 16.06.2022 р.