Ухвала

20 червня 2022 року

м. Київ

справа № 569/17967/20

провадження № 61-5174ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 10 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи, приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича, який діє як державний реєстратор, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»; про визнання зобов`язань припиненими,

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2022 року ОСОБА_1 через свого представника - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 10 травня 2022 року у вказаній справі.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію постанови Рівненського апеляційного суду від 10 травня 2022 року отримано представником ОСОБА_1 11 травня 2022 року. Представник заявниці вказує, що зазначена обставина підтверджується його підписом в матеріалах справи № 569/17967/20.

Розглядаючи клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Рівненського апеляційного суду від 10 травня 2022 року складений 10 травня 2022 року. Касаційна скарга подана 10 червня 2022 року.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, а також враховуючи презумпцію добросовісної поведінки особи, яка подає касаційну скаргу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені представником заявниці обставини, а саме отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 11 травня 2022 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, представник ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявниці за попередній календарний рік, у підтвердження чого надає копію довідки про доходи від 06 червня 2022 року № 01-36-02/3044; копію електронної довідки форми ОК-5 № 901207; копію електронної довідки форми ОК-7 № 836312.

Розглядаючи клопотання представника ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Зі змісту касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що заявницею оскаржуються судові рішення, якими відмовлено у задоволенні трьох вимог немайнового характеру:

- визнання припиненим кредитного договору від 07 серпня 2006 року № Ф 1-06/46259-74 та додаткових договорів до нього, які укладені між Публічним акціонерним товариством «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Фінанси та кредит») та ОСОБА_3 ;

- визнання припиненим іпотечного договору від 07 серпня 2006 року № 46259-74 та додаткових договорів до нього, які укладені між Публічним акціонерним товариством «Фінанси та кредит» та ОСОБА_3 ;

- визнання припиненим договору поруки від 25 вересня 2010 року № Ф1-0б/4б259-74-п, укладений між ПАТ «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ..

Отже, судовий збір за подання касаційної скарги становить 5 044,80 грн (2 102,00 грн ? 0,4 ? 3 ? 200 %).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд виходить з того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Перевіривши доводи клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, суд вважає за можливе зазначене клопотання задовольнити та відстрочити сплату судового збору у розмірі 5 044,80 грн на строк не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, з метою забезпечення права заявниці на доступ до суду та у зв`язку з наявністю підстав, передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір».

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень. Зокрема, представник заявниці у касаційній скарзі зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 308/3188/19. Таке обґрунтування відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України щодо підстав касаційного оскарження.

Посилання представника заявниці у касаційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц не є підставою для відкриття касаційного провадження згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а може бути лише додатковим із загальних питань правозастосування.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, касаційна скарга містить посилання на підставу оскарження судових рішень, а саме, на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2021 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 10 травня 2022 року.

Клопотання ОСОБА_1 , подане представником - ОСОБА_2 , про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 5 044,80 грн на строк не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи, приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчука Олександра Сергійовича, який діє як державний реєстратор, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»; про визнання зобов`язань припиненими.

Витребувати із Рівненського міського суду Рівненської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 569/17967/20.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний