Справа № 703/428/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

07 лютого 2022 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євген Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні №68413272 від 28 січня 2022 року, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Є.А., згідно виконавчого напису №18764 від 25 листопада 2021 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №0 у сумі 982 000 гривень.

Заява обґрунтована тим, що 21 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та заявником було укладено кредитний договір №0, на підставі якого останній отримав кошти на власні потреби у сумі 150 000 гривень. Заявник користувався коштами та справно, щомісячно сплачував кошти відповідно до умов договору. В 2011 році правонаступником всіх прав та обов`язків, відповідно до договору про відступлення прав вимоги став ПАТ «ДельтаБанк». В 2012 році кредит було погашено повністю. В свою чергу, заявник звернувся до ПАТ «ДельтаБанк», де йому повідомлено, що питання по вказаному кредитному договору вирішено. З 2012 року ніхто заявника не повідомляв, що згідно договору є неточності, тому був впевнений, що жодної заборгованості немає. Як стало відомо з постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А., правонаступником вимоги за вказаним кредитним договором є ТОВ «Вердикт Капітал». З виконавчим написом заявник не згоден, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню. 28 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Є.А. відкрито виконавче провадження №68413272 на підставі вказаного виконавчого напису. З постанови приватного виконавця заявнику стало відомо, що нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» буде здійснюватися відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства, до виплати суми боргу 982 000 гривень, в зв`язку з чим звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Врахувавши доводи заявника, які викладені в заяві про забезпечення позову, та доповненнях до даної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18764 від 25 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М.

Ухвалою судді від 07 лютого 2022 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 та п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.6 ст. 13 «Обов`язковість судових рішень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17 , Провадження № 61-16044св18 зазначено:

«Як свідчить тлумачення статей 149, 150 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом частини другої статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами».

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення його позову до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №68413272, відкритому на підставі виконавчого напису №18764 від 25 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» загальної суми боргу 982 000 гривень 00 копійки, до завершення розгляду справи.

Так, 28 січня 2022 року приватним виконавцем виконаного округу Черкаської області Бурмагою Є.А., за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису №18764, виданого 25 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68413272, якою вирішено стягнути з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 982 000 гривень 00 копійок, а також стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 98 200 гривень 00 копійок.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються з метою гарантування виконання рішення суду та повинні застосовуватися виключно у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 13 серпня 2021 року у справі №902/1264/20 зазначив, що у випадку оскарження виконавчого напису нотаріуса, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним способом забезпечення позову.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по оскаржуваному виконавчому документу та заборони вчинення за ним виконавчих дій є адекватним та ефективним способом забезпечення позову, в зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.12, 76, 77, 81, 149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євген Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №68413272 щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , боргу у сумі 982 000 гривень 00 копійок, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 25 листопада 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №18764, до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №703/428/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євген Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали для виконання направити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Бурмагі Євгенію Анатолійовичу та заявнику ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суду Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Ігнатенко