Справа № 466/5390/17 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/2913/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Левика Я.А., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Іванової О.О., з участю ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , представника Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Пацюркевич Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 04 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 за участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 17 квітня 2014 року.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюбні відносини з відповідачкою не склалися через різні погляди на життя, подальше спільне проживання та ведення спільного господарства неможливі.

Діти проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, що належить йому на праві власності.

Він матеріально забезпечений, працює в ТзОВ «Інтерміськбуд-2», де займається адмініструванням, окрім того, являється фізичною особою підприємцем, має усі можливості для утримання та всебічного розвитку неповнолітніх дітей.

Відповідачка не має місця праці, матеріально не забезпечена, не має власного житла, що унеможливлює утримання та забезпечення дітей, їх належне виховання та навчання.

Крім того, відповідачка постійно спілкується з різноманітними гадалками та провидицями, що вкрай негативно відображається на психологічному стані, як самої відповідачки, так і членів сім`ї, та на вихованні дітей.

З урахуванням наведених обставин позивач просив:

розірвати шлюб між ним ОСОБА_3 та ОСОБА_1

місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити з ним ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2017 року роз`єднано у самостійне провадження вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та його вимоги до ОСОБА_1 , третя особа: відділ опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей (т.1 а.с.15).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (справа 466/5294/17 т.1 а.с.89).

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 04 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Визначено місце проживання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_3 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , в парні місяці року (лютий, квітень, червень, серпень, жовтень, грудень).

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що визнаючи місце проживання дітей періодично (почергово) з батьком та матір`ю, суд першої інстанції не врахував вік дітей ( ОСОБА_7 7 років, ОСОБА_6 6 років), які з урахуванням вікових особливостей більше прив`язані до матері.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував стан здоров`я дітей, які потребують постійного належного догляду, що підтверджується матеріалами справи.

Стверджує, що відповідач втретє одружився, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 - В проживають ще троє його дітей від інших шлюбів, вважає, що проживання дітей з батьком не відповідатиме їхнім інтересам та призведе до порушення звичайного для дітей середовища, їх соціальних зв`язків та навчального процесу.

Зазначає, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не врахував покази свідків щодо характеристики особи позивача, а також не взяв до уваги докази на підтвердження наявності у ОСОБА_3 проблем з алкоголем та докази притягнення його до адміністративної відповідальності, що мало би бути враховано при вирішенні даного пору.

Посилається, що задовольняючи частково позов, суд першої інстанції враховував матеріальний стан позивача. Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що стан позивача за час розгляду даної справи змінився, оскільки ним було відчужено будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому визначено проживання дітей з батьком.

Зазначає, що висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.09.2017 року №36-4923, згідно якого орган опіки та піклування ШРА ЛМР рекомендував суду визначити місце проживання малолітніх дітей із батьком ОСОБА_3 , винесений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому не підлягав врахуванню при вирішенні спору по суті.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на її заперечення, представника Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Пацюркевич Б.А., перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2020 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Задовольняючи частково позов та визначаючи місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в парні місяці року (лютий, квітень, червень, серпень, жовтень, грудень) суд першої інстанції дійшов висновку про те, ОСОБА_3 має можливість належним чином утримувати та забезпечувати дітей і для них за місцем реєстрації створені всі умови для проживання розвитку та відпочинку.

З таким висновком суду повністю погодитись не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Спільне життя у сторін не склалося і 24 грудня 2016 року малолітні діти разом із матір`ю ОСОБА_1 залишили будинок за адресою: АДРЕСА_1 і з того часу там не проживають.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (справа №466/5294/17).

При тому як убачається із мотивувальної частини рішення суду діти на час розгляду справи (№466/5294/17) проживали з мамою за адресою: АДРЕСА_2 .

Актом обстеження умов проживання від 10 серпня 2017 року підтверджується, що малолітні діти проживають за адресою: АДРЕСА_2 , разом з мамою ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_8 та дідусем ОСОБА_5 з 24 грудня 2016 року.

Для дітей у будинку створені належні умови проживання, діти проживають в окремій кімнаті де є ліжко, шафа-купе для одягу два комоди (т.1а.с.135; 152).

Згідно довідки навчального закладу №57 від 28 вересня 2017 року малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 відвідують дошкільний навчальний заклад ясла-садок №57 м. Львів (т.1 а.с.182-183).

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, на даний час, ОСОБА_5 є учнем третього класу, а ОСОБА_6 першого класу ЗОСШ №43 м. Львів.

Згідно висновку опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28 вересня 2017 року доцільно визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.63).

При тому як убачається із мотивувальної частини висновку, підставою для прийняття такого рішення було відсутність самостійного доходу у матері, наявність самостійного заробітку у батька та створення належних умов для проживання, розвитку та відпочинку у дітей (т.1 а.с.63).

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2020 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (справа №466/1331/20).

У той же час, ОСОБА_1 24 травня 2002 року закінчила з відзнакою з Львівську державну музичну школу по фаху фортепіано (т.1 а.с.72).

Згідно листа церкви св. Андрія Первозванного від 14 серпня 2017 року ОСОБА_1 , є хористкою церковного хору «Київське благочестя» з 2005 року, є доброю мамою та практикуючою християнкою, котра постійно приступає до Таїнств Сповіді та Причастія. Вона живе правдивим християнським життям (т.1 а.с.180).

26 червня 2009 року ОСОБА_1 закінчила Приватний вищий навчальний заклад «Львівський університет бізнесу і права» і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «облік та аудит» та здобула кваліфікацію магістр з обліку і аудиту (т.1 а.с.179).

Згідно довідки Західного офісу державної аудиторської служби від 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 працює в Західному офісі Держаудитслужби з 08 листопада 2017 року на посаді провідного інспектора відділу адміністративно-господарського забезпечення та організації документообігу (т.1 а.с.184; т3 а.с.120).

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 продовжує працювати цій же посаді на даний час.

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за 2016 рік сума його доходу становила 2 513 820 гривень (т.1 а.с.12-13).

Згідно податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за 2017 рік сума його доходу становила 1539026 гривень (т.1 а.с.40-41).

Згідно довідки про доходи №20/07 від 20 липня 2017 року працює у ТзОВ «Інтерміськбуд-2» на посаді адміністратора з середньою зарплатою 3672 гривень (т.1 а.с.11).

Згідно довідки про доходи №26/09 від 26 вересня 2017 року він працює у ПП «Лео Буд» на посаді директора з середньою зарплатою 4289 гривень (т.1 а.с. 42), а згідно довідки від 21 листопада 2018 року його посадовий оклад становить 12000 гривень (т.2 а.с.238).

Згідно актів обстеження умов проживання ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок складається з 7 кімнат, кухні 3 ванни, 3 туалети. Для дітей виділена окрема кімната, з гардеробною туалетом і ванною, шафи для одягу з шведською стінкою. На подвір`ї розташований басейн (т.1 а.с.63; т.3 а.с.47).

Також як убачається з акту обстеження від 22 лютого 2019 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 право на проживання і постійне місце реєстрації крім дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають: ОСОБА_3 (позивач по справі), ОСОБА_9 (третя дружина ОСОБА_3 ), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (спільна дитина ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ) та ОСОБА_11 (донька ОСОБА_3 ) від першого шлюбу (т.3 а.с.47).

Згідно довідки №12866 від 07 вересня 2016 року Медичного центру ТОВ «Астра МІА» ОСОБА_3 надавалась медична послуга (дані не розголошуються згідно ст.286 ЦК України).

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2017 року адміністративну справу стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП (т.2 а.с.7).

Згідно договору позички від 12 лютого 2018 року ОСОБА_12 надав ОСОБА_3 у безоплатне користування будинок за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.239-241).

09 лютого 2018 року ОСОБА_3 видано сертифікати про проходження наркологічного та психіатричного огляду згідно якого не виявлено протипоказань до виконання роботи приватним підприємцем (т.3 а.с.205-208;).

Згідно довідки КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень №444 від 09 лютого 2018 року ОСОБА_3 на диспансерному обліку не перебуває (т.2 а.с.232).

Суд апеляційної інстанції в присутності головного спеціаліста відділу «Служби у справах дітей» Шевченківського району управління «Служби у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Пацюркевич Б.А. заслухав думки дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо їх подальшого проживання з батьком, які пояснили, що вони з 2017 року проживають з мамою дідусем і бабусею за адресою: АДРЕСА_2 ,відвідують ЗОСШ №43, яка знаходиться на відстані 100 метрів від їхнього будинку. Їм добре там проживати, оскільки мама їм постійно готує сніданки, водить до школи і забирає до дому. Син ОСОБА_7 тата пам`ятає погано, згадав, що той на нього колись кричав і затуляв рота. Син ОСОБА_6 практично не знає хто його тато, і не пам`ятає його.

Діти не пам`ятають будинку в смт. Брюховичі і їхати туди не хочуть.

З урахуванням думки дітей представник Шевченківської районної адмінітсратції Пацюркевич Б.А., в суді апеляційної інстанції просила не брати до уваги висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28 вересня 2017 року про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із втратою його актуальності з плином часу.

В судових дебатах представник Шевченківської районної адміністрації Пацюркевич Б.А. свою думку змінила, просила взяти до уваги висновок органу опіки і піклування від 28 вересня 2017 року, щодо визначення місця проживання дітей.

Перед судовими дебатами представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заявив клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з метою прослуховування аудіозапису заслуховування дітей, для аналізу їх пояснень і можливого клопотання призначення психологічної експертизи.

Таке клопотання колегією суддів відхилено як необґрунтоване, його задоволення призведе до затягування справи, порушення всіх розумних строків її розгляду та подальшої невизначеності долі дітей.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першою та другою статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) (далі - Конвенція) згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яким, на даний час, 9 та 8 років, в суді апеляційної інстанції абсолютно вільно, відверто та щиро висловили бажання проживати з мамою, і тата, на жаль, вони не пам`ятають.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В силу частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Встановлено, що з липня 2017 року малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Діти проживають в атмосфері, любові, турботи, захисту, та піклування і якщо вони потраплять в інше невідоме їм середовище у смт. Брюховичі де буде змінено їх щоденне комфортне життя вони отримують сильний стрес, що призведе до психологічних травм, які з урахуванням наявних медичних документів (т.1 а.с.154-168; 228; 237; т.2 а.с.16-17;19-20;75-82;139) можуть негативно вплинути на подальший їх всебічний розвиток та психоемоційний стан.

За таких обставин колегія суддів не бере до уваги висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28 вересня 2017 року про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому відсутні підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та визначення місця проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 в парні місяці року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що батько дітей ОСОБА_3 безсумнівно має відігравати важливу роль у житті та розвитку дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , має право та обов`язок піклуватися про їхнє здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, з ким діти будуть проживати. У даному випадку батько ОСОБА_3 не позбавляється можливості спілкуватися з дітьми та участі у їх вихованні та утриманні. Позивач, як батько дітей, може реалізувати своє право шляхом досягнення нових домовленостей з матір`ю щодо встановлення часу спілкування з дітьми у позасудовому порядку або за судовим рішенням.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає до задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2020 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 04 вересня 2020 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 960 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Левик Я.А.

Приколота Т.І.