Справа № 565/471/22
Провадження № 2/565/287/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

22 червня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судових засідань Ломази С.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 565/471/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 червня 2001 року належить на праві приватної власності двохкімнатна квартира, що розташована за адресю: АДРЕСА_2 . На даний час в зазначеній квартирі зареєстрована позивачка ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 .. Відповідачі на зазначеній житловій площі фактично не проживають з квітня 2012 року, тобто більше десяти років. Дані особи, ще у квітні 2012 року виїхали на постійне місце проживання до Росії у м.Калінінград. Точна адреса позивачці не відома. Особистих речей відповідачів у спірній квартирі немає. В утриманні квартири, її ремонті, оплаті комунальних послуг, послуг з електроенергію та воду, відповідачі участі не приймають, чим завдають позивачці значних матеріальних збитків.

Таким чином, оскільки відповідачі у спірній квартирі не проживають більше року, не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, вони вважаються такими, що втратили право користування квартирою.

Отримання рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жидим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 необхідне для зняття відповідачів з реєстрації у відповідності до ст.7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. №1382-IV, так як така кількість зареєстрованих у квартирі осіб, позбавляє позивачка, як власника права безперешкодно розпоряджатися належним на праві власності нерухомим майном на власний розсуд та вчиняти такі правочини як купівля-продаж, дарування даної квартири тощо.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Пояснила, що відповідачі були нею зареєстровані у її квартирі, проте фактично ніколи не проживали і будь-яких речей їхніх у квартирі немає.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзив на позов не подавали. Зважаючи на те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 має у приватній особистій власності квартиру АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 26.06.2001 року виданою Рівненською атомною електростанцію та копією технічного паспорта на квартиру з реєстровим №31-72-6897 від 21.06.2001 року, де власником квартири з цілою долею є позивач ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою сектору «Реєстрація» відділу «ЦНАП» Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради №1329-4/22 від 13.04.2022 року, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 станом на 13.04.2022 року.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.96 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Аналіз положень Глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядженням щодо цього майна.

Відповідно до ч.2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст.ст. 316, 317, 319 та 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідачі спільним побутом сімейними відносинами з позивачем не пов`язані, тому їх права користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна. Суд визнає, що сплата позивачем комунальних послуг за відповідачів, а також відсутність у неї можливості розпоряджатись своєю квартирою на власний розсуд через обставину реєстрації відповідачів у її квартирі, мають істотне значення.

Крім того, за умовами п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі невикористання його протягом трьох років підряд.

Зі змісту показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 не менше 10 останніх років і постійно ніколи у цій квартирі не проживали.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати у виді судового збору у сумі 496,20 грн з кожного.

Керуючись ст.406 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення виготовлене 22.06.2022 року.

Головуючий суддя І.Ю.Зейкан