ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4169/22 Справа № 179/1945/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2022 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (далі - ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 31 січня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №503636407 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Вказували, що на підставі вказаного кредитного договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 11 900 грн., що були перераховані фінансовою установою на його банківську карту № НОМЕР_1 , які останній зобов`язався повернути через 18 днів зі сплатою відсотків в розмірі 1,50% за дисконтною процентною ставкою від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Зазначал, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №503636407 від 31 січня 2020 року. 05 серпня 2020 року відповідне право грошової вимоги було відступлено ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу №05/0820-01.

Так, відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 05 серпня 2020 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 , в загальному розмірі 33 724,60 грн., з яких 11 900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 824 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 допустив порушення взятих на себе зобов`язань, просили суд першої інстанції стягнути на власну користь заборгованість в розмірі 33 724,60 грн., а також судовий збір та витрати на професійна правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2022 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в жовтні 2019 року в нього було викрадено мобільний телефон, у зв`язку з чим він звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою. У викраденому телефоні зберігалася вся його особиста інформація: паспортні данні, податковий номер, банківські картки, онлайн додатки банківського обслуговування. Спірний кредитний договір було укладено саме після викрадення його мобільного девайсу. Самостійно ним відповідний договір не укладався та не підписувався. Грошові кошти фінансової установи не отримував. Вказує, що спірний договір було підписано саме за допомогою електронного підпису, який ним не випускався. Зазначає, що заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року вже встановлювався факт викрадення належного йому мобільного телефону, а тому відповідні обставини доведенню не підлягають.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 позивач по справі не скористався.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі 33 724,60 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 січня 2020 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №503636407, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 11 900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані п.1.3, п. 1.4 або п.1.5 цього договору (а.с.10-12).

Встановлено, що кредит надається строком на 18 днів від дати отримання кредиту позичальником (пункт 1.2 договору).

Порядок нарахування відсотків та неустойки за прострочення зобов`язання встановлені пунктами 1.3-1.7, 3.3., 3.4., 4.3., 4.4. кредитного договору.

Пунктом 4.7. договору встановлено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Пунктом 4.18 договору встановлено, що цей договір є електронним документом і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

Згідно графіку розрахунків, який є додатком №1 до договору №503636407 від 31 січня 2020 року визначено термін платежу платежу - 18 лютого 2020 року, сума кредиту складає 11 900 грн., нарахований процент - 3 213 грн., разом до сплати 15 113 грн.

Відповідний графік розрахунків було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.13).

Згідно довідки дій позивача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" вбачається, що заявка на кредит була подана 31 січня 2020 року о 09 годині 32 хвилині. Договір відправлено позичальнику 31 січня 2020 року. Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором відбулось внаслідок направлення одноразового ідентифікатору E376GKZ6 31 січня 2020 року о 10 годині 28 хвилин на номер мобільного телефону - НОМЕР_2 . Ідентифікатор введено позичальником та 31 січня 2020 року о 10 годині 29 хвилин було відправлено кошти позичальником (а.с.16).

Відповідно до платіжного договору №57аf5f7c-ab7b-470a-b77f-ee26-6d72d від 31 січня 2020 року, ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", з використанням банку АТ КБ "ПриватБанк", було перераховано грошові кошти в розмірі 11 900 грн. на користь ОСОБА_2 , згідно призначенню платежу вбачається, що переказ коштів за договором №503636407 від 31 січня 2020 року для зарахування на платіжну картку НОМЕР_1 без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с.31).

18 лютого 2020 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору №503636407 від 31 січня 2020 року, якою останні дійшли згоди, що у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором № 503636407 від 31 січня 2020 року на 30 днів (а.с.14).

Відповідно до додаткової угоди №25 від 21 жовтня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 лютого 2018 року сторони дійшли висновку викласти текст в зміненій редакції (а.с.46-47).

Відповідний текст додаткової угоди №25 є неповним та складається лише з 2 аркушів.

За договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ "Таліон Плюс" (фактор) та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги. Визначені у відповідних Реєстрах право вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.88-95).

Згідно договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладного між ТОВ "ФК компанія "Онлайн Фінанс" (фактор) та ТОВ "Таліон Плюс", вбачається, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги. Визначені у відповідних Реєстрах право вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.35-40).

Відповідно реєстру прав вимоги №1 від 05 серпня 2020 року, на умовах договору №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, ТОВ "Таліон Плюс" було відступлено на користь ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 503636407 від 31 січня 2020 року (а.с.48-50).

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №503636407 від 31 січня 2020 року, заборгованість перед ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" за вказаним кредитним договором станом на 31 січня 2020 року складає 33 724,60 грн., з яких прострочене тіло кредиту складає 11 900 грн., прострочені відсотки - 21 824,60 грн. (а.с. 15).

З талону-повідомлення єдиного обліку №3650 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, вбачається, що 14 жовтня 2019 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12 жовтня 2019 року невідомі особи таємно викрали мобільний телефон ОСОБА_1 із сімкартками НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , гаманець із банківськими картками та 8 грн. грошових коштів (а.с.85).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6,627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Зважаючи на те, що відповідна заборгованість погашена не була, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Звертаючись до суду із дійсним позовом та обґрунтовуючи своє право на стягнення заборгованості на власну користь, позивач ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зазначав, що набув відповідне право вимоги за кредитним договором №503636407 від 31 січня 2020 року на підставі укладеного 05 серпня 2020 року між ним та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу №05/0820-01.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 350 Господарського кодексу України (далі - ГК України) факторинг визначений як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступлення права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Отже, положеннями статей 512,1077 ЦК України проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору про відступлення права вимоги, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Таким чином, укладаючи відповідний договір факторингу сторони у договорі визначають конкретний перелік зобов`язань, право на вимоги яких переходять до нового кредитора.

З метою визначення переліку таких зобов`язань сторони складають та погоджують відповідний реєстр, який є документальним підтвердженням переходу права вимоги за відчужуваними договорами.

Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що спірний кредитний договір №503636407 було укладено між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_2 .

При цьому, звертаючись до суду із відповідним позовом, позивач право на стягнення спірної заборгованості за вищевказаним кредитним договором обґрунтовує тим, що відповідне право отримав від ТОВ "Таліон Плюс" на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року. При цьому, право вимоги до ОСОБА_2 саме за спірним кредитним договором підтверджується реєстром прав вимоги №1 від 05 серпня 2020 року.

В той же час, здійснюючи аналіз наявних у справі документів, колегія суддів звертає увагу, що останні не містять доказів відчуження права вимоги за кредитним договором №503636407 від 31 січня 2020 року ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" на користь ТОВ «Таліон Плюс».

Так, згідно наявних в матеріалах справи доказах вбачається, що спірний кредитний договір було укладено між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_2 саме 31 січня 2020 року. В той же час, обґрунтовуючи право вимоги за спірним кредитним договором саме ТОВ "Таліон Плюс", яке в подальшому було відчужено позивачу, останнім було надано договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Тобто відповідний договір факторингу було укладено більш ніж за рік до укладення кредитного договору ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" із відповідачем. Тобто відповідна вимога не могла бути відчужена за договором факторингу до моменту укладення кредитного договору із відповідачем.

Також, колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять і реєстру прав вимог, яким би підтверджувався розмір та обсяг зобов`язань, що відчужуються за договором факторингу від одного кредитора іншому.

Таким чином з урахування того, що матеріали справи не містять доказів отримання ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" права вимоги за кредитним договором №503636407 від 31 січня 2020 року у ТОВ «Таліон Плюс», відповідне право не могло бути відчужене на користь позивача ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", отже останнім не доведено його право на звернення до суду із дійсним позовом.

Щодо права самої вимоги та наявності спірної заборгованості, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статей 526,530,610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 ЦК України).

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України)..

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року №6-2023цс16.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 30 січня 2020 року було підписано кредитний договір №503636407 шляхом застосування електронного підпису, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», в той же час суд першої інстанції не звернув уваги на доводи відповідача щодо викрадення його мобільного телефону та отримання кредиту шахрайським шляхом невстановленими особами.

Так, за змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідачем на підтвердження укладеного спірного договору невстановленими особами було надано талон-повідомлення єдиного обліку №3650 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, яким відповідачем ОСОБА_1 повідомлено про викрадення його мобільного телефону із сімкартками НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

При цьому, колегія суддів зауважує, що спірний договір дійсно було укладено між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_2 31 січня 2020 року, тобто вже після викрадення його мобільного пристрою, на якому і була сімкартка із номером НОМЕР_2 , на який, окрім іншого, направлявся одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, з моменту настання відповідної події, звернувся до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення, в той же час не повідомляв безпосередньо фінансову установу ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" з об`єктивних причин, зважаючи на те, що відповідач не знав та не міг знати про отримання на його ім`я короткочасних кредитів, оскільки не є споживачем відповідних послуг установи, не має там рахунку, а його номер мобільного телефону використовувався невстановленими особами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості фактичного отримання кредитних грошових коштів саме відповідачем ОСОБА_2 , зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні відомості перерахування коштів на належний відповідачу картковий рахунок.

Саме по собі платіжне доручення не є належним доказом перерахування коштів саме відповідачу, оскільки останнє не складене банківською установою, яка відповідальна за перерахунок коштів, зокрема АТ КБ «ПриватБанк», не містить підпису уповноваженої особи та печатки банку, реквізити картки отримувача з відповідного доручення встановити неможливо, що позбавляє можливості колегію суддів встановити належність вказаного рахунку ОСОБА_2 , заява на отримання коштів із визначеними реквізитами картки, на яку мали би бути перераховані кошти, також в матеріалах справи відсутня.

Отже, викрадення належного ОСОБА_2 мобільного телефону є тим випадком, який дає підстави для звільнення його від відповідальності за повернення заборгованості за кредитним договором, укладеним після викрадення мобільного девайсу з використанням номеру мобільного телефону.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку із задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції, з позивача ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 3 405 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 06 червня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.