Справа № 703/4000/21
30 травня 2022 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Биченка І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 703/4000/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням -
ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 .
В цьому будинку зареєстрований, але з 2017 року фактично не проживає відповідач по справі ОСОБА_2 .
Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації з належного позивачу будинку, вважає, що його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в судовому порядку.
В судове засідання позивач не з`явилася, в направленій до суду заяві просила розглядати справу у її відсутності, позов задоволити.
Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У зв`язку з відсутністю відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, та провести заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу житлових правовідносин та захисту права власності.
Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2007 року, яка набрала законної сили 20 вересня 2007 року, за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом визнано право власності в т.ч. і на домоволодіння АДРЕСА_1 .
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 грудня 2007 року, ОСОБА_3 є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , 14 вересня 2013 року, зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
Відповідно до рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 березня 2020 року, яке набрало законної сили 08 травня 2020 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. ОСОБА_5 після розірвання шлюбу залишено прізвище « ОСОБА_4 ».
Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 , 15 вересня 2021 року, зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».
Згідно довідки та акту виконавчого комітету Ротмістрівської сільської ради від 29 листопада 2021 року в належному позивачу будинку зареєстрований ОСОБА_2 , але з 2017 року не проживає та особистих речей не має.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.
Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до частини 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
В судовому засіданні встановлено, що право користування жилим приміщенням у відповідача виникло як у члена сім`ї власника житла.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Враховуючи викладене, зважаючи той факт, що відповідач понад один рік не користуються житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу, обов`язки по утриманню житла не здійснює, відтак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908 грн.
На підставі 319, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: І.Я. Биченко