Провадження № 2-з/537/52/2022
Справа № 537/1217/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 суддя Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК «Житлобуд» про забезпечення доказів,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «МЖК «Житлобуд» звернулося до суду з заявою, відповідно до якої просить суд забезпечити докази у цивільній справі за позовом ТОВ «МЖК «Житлобуд» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі продажу земельної ділянки шляхом витребування у приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Веселовського Анатолія Григоровича належним чином засвідчені копії документів нотаріальної справи щодо посвідчення ним 29.12.2011 договору купівлі продажу (номер в реєстрі 12854) між ТОВ «МЖК «Житлобуд» та ОСОБА_1 , включаючи копію самого цього договору.

Суддя перевіривши заяву та матеріали подані в її обґрунтування встановив таке.

Згідно ч.1-3 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Статтею 117 ЦПК України, визначені вимоги до заяви про забезпечення доказів.

Згідно ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Слід відмітити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто питання щодо забезпечення доказів вирішується судом у тому випадку, якщо надання таких доказів є необхідним, або якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо забезпечення доказів висловлений в постановах Великої Палати Верховного Суду від: 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18; 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19; 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

Між тим, в порушення вищезазначених вимог у заяві ТОВ «МЖК «Житлобуд» представником належно не обґрунтовано підстави, які б давали можливість припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Більше того, заява не містить навіть припущень щодо ймовірності виникнення таких обставин у майбутньому.

Твердження представника про те, що він не має можливості отримати самостійно необхідні докази по справі, не можуть слугувати достатньою підставою для забезпечення цих доказів відповідно до положень ЦПК України.

Представник помилково ототожнює інститут забезпечення доказів з витребуванням доказів.

Крім того, відповідно до ч.1-3 ст. 118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Як вбачається зі змісту заяви, ТОВ «МЖК «Житлобуд» просить суд забезпечити докази у цивільній справі за позовом ТОВ «МЖК «Житлобуд» до ОСОБА_1 , тобто фактично заявник визначає статус ОСОБА_1 , як учасника справи.

При цьому заява не містить відомостей щодо місця її проживання чи перебування, поштові індекси, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відсутність належних даних, унеможливлює повідомлення про дату, час і місце судового засідання особи, яка може отримати статус учасника справи.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення доказів подана без додержання вимог ч.1 ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вказана норма статті ЦПК України є імперативною та не містить положень щодо правомочності суду на залишення заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заяву ТОВ «МЖК «Житлобуд» про забезпечення доказів слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 116, 117 258-261 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК «Житлобуд» про забезпечення доказів - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 14.06.2022

Суддя: О.В. Маханьков