Дата документу 20.01.2022 Справа № 335/3267/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/3267/20Головуючий у 1-й інстанції Макаров В.О. Повний текст рішення складено 15.02.2021 року
Пр. № 22-ц/807/23/22Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі АТ «Запоріжгаз») про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с.1-10), в якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду (збитки), яка складається з: 50343,46 грн. - вартості недоотриманого природного газу, 19000,00 грн. - вартості твердотопливного котла, 1000,00 грн. - вартості паливного насосу, 7000,00 грн. - вартості додаткового обладнання до паливного котла, 49800,00 грн. - вартості палива (паливних брикетів), 5942,40 грн. - вартості проведеного інженерно-технічного дослідження, а всього 133085,86 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вона зареєстрована та мешкає в будинку АДРЕСА_1 та є особою з інвалідністю 2 групи. В силу діючого законодавства позивач є побутовим споживачем природного газу, який вона споживає для приготування їжі та опалення.

19.04.2017 року вона була відключена від газопостачання працівниками ПАТ «Запоріжгаз», правонаступником якого є АТ «Запоріжгаз».

Вважаючи дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання незаконними, ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Василівського районного суду Запорізької області, з вимогами визнання дій ПАТ «Запоріжгаз» щодо проведення відключення від газопостачання незаконними, зобов`язання відновити газопостачання, стягнути моральну шкоду та вартість недоотриманого газу.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме визнано дії ПАТ «Запоріжгаз» по відключенню від газопостачання незаконними, зобов`язано ПАТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання ОСОБА_1 , в інших позовних вимогах відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2019 року (головуючий суддя Кримська О.М., судді Дашковська А.В., Бєлка В.Ю.) апеляційна скарга ПАТ «Запоріжгаз» відхилена, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, тобто, окрім визнання дій ПАТ «Запоріжгаз» незаконними, та зобов`язання ПАТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання, на користь ОСОБА_1 стягнуто моральну шкоду у сумі 5000,00 грн., в інших вимогах відмовлено.

В касаційному порядку дане рішення сторонами не оскаржувалося. АТ «Запоріжгаз» виконав рішення суду та відновив газопостачання ОСОБА_1 26.07.2019 року.

Таким чином, на думку позивача, її права підлягають захисту судом шляхом стягнення матеріальної шкоди (збитків), що складаються з вартості недоотриманого газу, стягнення збитків, що складаються з витрат на придбання палива, паливного котла, та витрат на проведення інженерно-технічного дослідження.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю першої інстанції Макарова В.О. (а.с. 39).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 40) провадження у цій справі було відкрито.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2021 року (а.с. 112-115) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 117-125) просила рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги позивача у цій справі задовольнити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 133).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 136-137), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 138).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

АТ «Запоріжгаз» подало апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 143-146).

За змістом ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень). Крім того, суддя-доповідач перебувала у щорічній та додатковій відпустках (а.с.162-163).

В силу вимог ст. 36 ч. 4 ЦПК України…рішення …судді в інших справах… не може бути підставою для відводу. Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: - залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), - скасувати судове рішення … частково і у відповідній частині ухвалити нове рішення (п.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення… частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі, відсутності підстав для задоволення останніх.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі можна погодитись лише частково з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.

Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом, уточненим у березні 2017 року, до ТОВ «Запоріжгаз збут», ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», яке у травні 2019 року змінило назву на АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ДП «Запоріжжястандартметрологія», про визнання неправомірними дій, незаконними рішень, скасування акта та відшкодування моральної шкоди.

У позовній заяві ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії АТ «Запоріжгаз» щодо проведення 09.03.2016 року перевірки лічильника газу із застосуванням магніту та щодо складення актів про виявлення порушень № 20 від 09.03.2016 року № 000018 від 31.03.2016 року; визнати неправомірними дії АТ «Запоріжгаз» щодо ухилення від встановлення замість демонтованого лічильника іншого лічильника газу із обмінного фонду; визнати недійсним та скасувати складений сервісним центром по повірці лічильників газу АТ «Запоріжгаз» акт експертизи № 067 від 16.03.2016 року; визнати протиправними рішення комісії АТ «Запоріжгаз» щодо задоволення акта про порушення за № 000018 від 31.03.2016 року та складення акта-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 01.07.2016 року, згідно з яким збитки, завдані порушеннями споживача, становлять 65839,25 грн.; стягнути солідарно з АТ «Запоріжгаз» і ТОВ «Запоріжгаз збут» у відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн. і 4000,00 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20.06.2017 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено. 28.08.2017 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Василівського районного суду Запорізької області залишено без змін.

27.11.2019 року постановою Верховного Суду рішення Василівського районного суду Запорізької області від 20.06.2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28.08.2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо ухилення від встановлення іншого лічильника газу із обмінного фонду та щодо складення акта-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від липня 2016 року про завдання збитків на суму 65839,25 грн. скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, а саме: визнано неправомірними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо ухилення від встановлення іншого лічильника газу із обмінного фонду та щодо складення акта-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від липня 2016 року про завдання збитків на суму 65839,25 грн.

В іншій частині рішення Василівського районного суду Запорізької області від 20.06.2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28.08.2017 року залишено без змін.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області суду із позовною заявою до ПАТ «Запоріжгаз» про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення вартості недоотриманого газу та моральної шкоди, в порядку захисту прав споживачів, в якій просила суд визнати дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» при проведенні відключення споживача від газопостачання, ухилення від відновлення газопостачання незаконними; зобов`язати відновити газопостачання у споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 вартість недоотриманого газу з 19.04.2017 року по 23.11.2017 року у сумі 11044,27 грн., моральну шкоду у сумі 100000,00 грн., судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу.

21.12.2018 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області (а.с. 79-87) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення вартості недоотриманого газу та моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів, позовні вимоги було задоволено частково. Зокрема, визнано неправомірними дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо припинення побутовому споживачу ОСОБА_1 газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язано ПАТ «Запоріжгаз» відновити споживачу ОСОБА_1 газопостачання будинку по АДРЕСА_1 ; стягнуто з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17000,00 грн.; стягнуто з ПАТ «Запоріжгазгаз» судовий збір на користь держави в розмірі 640,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.05.2019 року (а.с. 153-161) вказане рішення скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та прийнято в цій частині нову постанову наступного змісту. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в суму 5000,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу вимог ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1166 ЦК передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоду; причинний зв`язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою; вина особи, що завдала шкоду.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що у цій справі позивач вважала збитками вартість недоотриманого газу, придбання твердопаливного котла, теплового насосу, додаткового обладнання для котла та паливних брикетів, згідно товарних чеків від 09.09.2018 року, 21.12.2017 року, 10.10.2017 року, 20.09.2017 року №15.

Суд першої інстанції правильно вважав, що такі твердження позивача в частині придбання твердопаливного котла, теплового насосу, додаткового обладнання для котла та паливних брикетів, згідно товарних чеків від 09.09.2018 року, 21.12.2017 року, 10.10.2017 року, 20.09.2017 року №15 суперечать змісту ст. 22 ЦК України, якою визначено відшкодування збитків, тому відсутні підстави розглядати витрати на придбання та установку твердопаливного котла, та паливних брикетів як понесену матеріальну шкоду у зв`язку із відключенням газопостачання.

Крім того, витрати, здійснені позивачем з метою придбання твердопаливного котла для обігріву та приготування їжі не є майновою шкодою, адже внаслідок їх здійснення позивач набула у власність матеріальні цінності для задоволення власних потреб, які з моменту придбання залишились в її власності. Отже, вказані витрати не можна віднести до витрат, здійснених для відновлення порушеного права на отримання природного газу від відповідача, а тому вони не є збитками.

Більш того, позивачем не обґрунтовано причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними позивачем витратами.

За своєю правовою природою майновою шкодою є збитки (псування, погіршення або знищення цінності), завдані майну фізичної або юридичної особи внаслідок його пошкодження, необхідність провести затрати на відновлення майна чи інших цінностей, зайвих витрат з метою відновлення порушеного права.

Також, в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження фактичної потужності твердопаливного котла, його енергоміцність та нормативне споживання палива котлом під час роботи, передбачене паспортом, період опалення у днях з метою розрахунку кількості необхідного палива для нормальної роботи опалювального котла.

Позивачем до позовної заяви долучено товарні чеки, зі змісту яких неможливо встановити дані про покупця товару.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно вважав, що розмір цих збитків, понесених позивачем на відновлення свого порушеного становища у цій частині вимог є абстрактним, а тому вказана позовна вимога позивача до відповідача у цій справі задоволенню не підлягає.

Разом із тим суд першої інстанції допустився помилки, відмовляючи позивачу у задоволенні її позовних вимог до відповідача в частині стягнення 50343,46 грн. вартості недоотриманого природного газу, в обґрунтування своєї відмови посилаючись на таке.

На підтвердження позовних вимог в частині стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди у виді вартості недоотриманого природного газу позивач посилалась на те, що у період з 19.04.2017 року по 07.03.2018 року АТ «Запоріжгаз» не надавав послуг споживачеві. А відновлення газопостачання ОСОБА_1 відбулося на підставі рішення суду 26.07.2019 року.

Натомість позивач не надала суду жодних доказів про здійснення оплати за послуги з газопостачання, яка здійснювалась нею у спірний період. Тому підстави для стягнення вартості недоотриманого газу відсутні.

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Запорізького апеляційного суду від 21.05.2019 року у справі ЄУН 311/1458/17 було встановлено таке: «Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення вартості недоотриманого газу та моральної шкоди, суд першої інстанції зазначав, що позивачем не доведено того факту, що в результаті дій відповідача по припиненню газопостачання їй завдано реальні збитки, оскільки у спірний період позивачем оплата за послуги з газопостачання не здійснювалася; позивачем не доведено заподіяння моральної шкоди, не надано доказів, що життю чи здоров`ю позивачки заподіяна така шкода та не доведено причинний зв`язок між спричиненням шкоди та припиненням газопостачання.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 вартості недоотриманого газу за період з 19.04.2017 року по 23.11.2017 року в сумі 11044, 27 грн., колегія суддів погодилась із висновком суду першої інстанції, оскільки в спірний період з 19.04.2017 року по 07.03.2018 року Операторам ГРМ послуги з газопостачання споживачці не надавалися та, відповідно, оплата цих послуг нею не здійснювалася, відсутні підстави для стягнення вартості недоотриманого газу».

Проте, суд першої інстанції не звернув належної уваги, що позовні вимоги позивача до відповідача в частині стягнення 50343,46 грн. вартості недоотриманого природного газу за період з 24.11.2017 року по 26.07.2019 року були заявлені у цій справі з інших правових підстав та за інший період в іншій сумі (період безпідставного припинення газопостачання позивача відповідачем), ніж ті, що були раніше у вищезазначеній справі ЄУН 311/1458/17, постанова апеляційного суду в якій була прийнята 21.05.2019 року, тобто ще до наявності факту відновлення підключення позивача відповідачем до газопостачання 26.07.2019 року, тому, відповідно, і підстави для закриття провадження у цій справі у цій частині позовних вимог дійсно відсутні, останні не могли вирішувались і не вирішувались судом по суті в іншій справі ЄУН 311/1458/17, і ці вимоги позивача підлягають задоволенню у цій справі у повному обсязі з підстав, встановлених апеляційним судом.

Так, згідно з пунктом 8.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, у разі безпідставного припинення (обмеження) розподілу природного газу споживачу оператор ГРМ відшкодовує споживачу вартість недоотриманого природного газу та/або здійснює перерахунок наданих послуг за цим договором відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Апеляційним судом встановлено, що дійсно проплат з боку споживача на користь оператора ГРМ у цей період не було, але вони й не були потрібні, щоб ОСОБА_1 , як споживач, мала право на стягнення з АТ «Запоріжгаз» вартості недоотриманого природного газу у цей період.

Оскільки, відповідно до підпункту 1 пункту 4 глави 2 Розділу XI Кодексу і ГРС (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) до випадків, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг, належить безпідставне припинення розподілу природною газу (газопостачання) споживачу.

Порядок компенсації споживачу завданих збитків та перерахунок наданих послуг у разі порушення Оператором ГРМ вимог цього Кодексу визначений двою 6 Розділу XI Кодексу ГРС.

Так, згідно з пунктом 1 глави 6 Розділу XI Кодексу ГРС за наявності порушень, передбачених пунктом 4 глави 2 цього розділу, за які Оператор ГРМ має компенсувати споживачу завдані збитки та здійснити перерахунок наданих послуг, споживач має подати Оператору Г`РМ претензію, складену в довільній формі.

Відповідно до пункту 2 глави 6 Розділу XI Кодексу ГРС (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) перерахунок наданих послуг Оператора ГРМ та компенсація завданих споживачу збитків здійснюються з урахуванням такого: у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ, він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з підтвердженого обсягу природного газу (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційним судом встановлено, що Оператор ГРМ, як відповідач у цій справі, повинен відшкодувати збитки ОСОБА_1 , як позивачеві у цій справі, а саме: вартість недоотриманого природного газу, виходячи з планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання.

Розрахунок:

(розрахунок позивача, з яким погоджується апеляційний суд, і який не спростований стороною відповідача у цій справі належними, допустити доказами, будь-який контррозрахунок відповідача у цій справі у цій частині відсутній)

Так, в матеріалах справи № 311/1822/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжгаз» про визнання дій неправомірними, зобов`язання виконати певні дії стягнення вартості недоотриманого газу та моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів (а.с. 79-86) міститься довідка надана ПАТ «Запоріжгаз» №Zр01.3 - ЛВ - 8148-0517 від 11.05.2017 року, відповідно до якої з січня 2017 року ОСОБА_1 було нараховано кількість газу із розрахунку 8,14 м куб. на добу (добовий об`єм споживання природного газу).

Незаконне припинення розподілу газу ОСОБА_1 відбулося 19.04.2017 року, а відновлення газопостачання відбулося 26 липня 2019 року.

Тобто, кількість днів, за які потрібно вирахувати недоотриманий газ складає: 365 днів (19.04.2017 року та 19.04.2018 року) + 365 днів (20.04.2018 року та 20.04.2019 року ) + 10 днів (квітень 2019 року) + 31 день (травень 2019 року) і 30 днів (червень 2019 року) + 26 днів (червень 2019 року) = 827 днів.

Кількість недовідпущенного газу складає 827 днів * 14,69 м куб. природного газу = 12148,63 м куб. природного газу.

З квітня 2017 року ціна на природний газ побутовим споживачам складала 6,9 грн. за один кубічний метр природного газу (постанова КМУ № 315), з жовтня 2018 року ціна на природний газ для побутових споживачів складала 8,5 грн. за один метр кубічний природного газу.

З 19.04.2017 року по 01.10.2018 року пройшло 365 днів (з 19.04.2017 року по 19.04.2018 року) + 10 днів (квітень 2018 рік) + 31 день (травень 2018 рік) + 30 днів (червень 2018 року) + 31 день (липень 2018 року) + 31 день (серпень 2018 року) + 30 днів (вересень 2018 року) = 528 днів.

Кількість недовідпущенного газу складає 827 днів * 8,14 м куб. природного газу = 6731,78 м куб. природного газу.

З квітня 2017 року ціна на природний газ побутовим споживачам складала 6,9 грн. за один кубічний метр природного газу (постанова КМУ № 315»), з жовтня 2018 року ціна на природний газ для побутових споживачів складала 8,5 грн. за один метр кубічний природного газу.

З 19.04.2017 року по 01.10.2018 року пройшло 365 днів (з 19.04.2017 року по 19.04.2018 року) + 10 днів (квітень 2018 рік) + 31 день (травень 2018 рік)+30 днів (червень 2018 року) + 31 день (липень 2018 року) + 31 день (серпень 2018 року + 30днів (вересень 2018 року) = 528 днів.

Кількість недовідпущенного газу по ціні 6,9 грн. за 1 куб. метр, складає 528 днів * 8,14 м куб. природного газу = 4297,92 м куб. природного газу. Сума недовідпущеного газу складає 4297,92 * 6,9 грн. = 29655,65 грн.

З 01.10.2018 року по 26.07.2019 року пройшло 827 днів - 528 днів = 299 днів.

Кількість недовідпущенного газу по ціні 8,5 грн. за 1 куб. метр, складає 19 днів * 8,14 м куб. природного газу = 2433,86 м куб. природного газу. Сума недовідпущеного газу складає 2433,86 * 8.5 грн. = 20687, 81 грн.

Разом сума коштів за недоотриманий природний газ позивачем складає: 9655,65 грн. + 20687,81 грн. = 50343, 46 грн.

В іншій частині доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що дублюють доводи позовної заяви позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі в іншій частині позовних вимог позивача до відповідача, а лише відображають позицію позивача у цій справі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу в іншій частині позовних вимог з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі в частині відмови у задоволенні її позовних вимог до відповідача про стягнення 19000,00 грн. - вартості твердотопливного котла, 1000,00 грн. - вартості паливного насосу, 7000,00 грн. - вартості додаткового обладнання до паливного котла, 49800,00 грн. - вартості палива (паливних брикетів), 5942,40 грн. - вартості проведеного інженерно-технічного дослідження, відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та її представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі у цій частині.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2021 року у цій справі слід скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог до АТ «Запоріжгаз» про стягнення 50343,46 грн. вартості недоотриманого природного газу; ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким стягнути з АТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 50343,46 грн. вартості недоотриманого природного газу, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 6, 13 ЦПК України з АТ «Запоріжгаз» на користь держави слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 1258,60 грн. (пропорційно до суми задоволених позовних вимог позивача у цій справі, розрахунок: судовий збір за подачу позову у суді першої інстанції 1330,86 грн. (розрахунок: 1% від ціни позову 133085,86 грн.) + судовий збір за апеляційну скаргу 1996,30 грн. (150% від 1330,86 грн.) = 3327,16 грн. *сума задоволених вимог позивача 50343,46 грн. / сума заявлених позовних вимог 133085,86 грн.), враховуючи, що позивач в силу вимог закону, як споживач та особа з інвалідністю 2 групи (а.с.36), була звільнена від сплати останніх у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2021 року у цій справі скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про стягнення 50343,46 грн. вартості недоотриманого природного газу.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (ЄДРПОУ 246) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 50343,46 грн. вартості недоотриманого природного газу.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (ЄДРПОУ 246) на користь держави судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 1258,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 20.01.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Маловічко С.В.Подліянова Г.С.