Житомирський апеляційний суд
Справа №293/2211/20 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 68 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 293/2211/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 2002 року вона та ОСОБА_5 почали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . Між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю, вони мали спільний бюджет та взаємні права й обов`язки. За спільні кошти ними були придбані речі домашнього вжитку, здійснено підготовку житлового будинку та інших об`єктів нерухомості до капітального ремонту, побудовано гараж в АДРЕСА_2 та здійснено добудову до дачного будинку, розташованого на території Іванівської сільської ради. Окрім того вони придбали автомобіль Фольсваген-Шаран та інше майно.

Також ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцем майна померлого є його син ОСОБА_2 . З метою оформлення своїх спадкових та майнових прав вона звернулася до нотаріуса, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину й роз`яснено можливість звернення до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила встановити факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу у період з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зокрема, зазначає, що на підтвердження позовних вимог надала суду належні, допустимі та достатні докази, а саме: довідки Черняхівської селищної ради від 6 листопада 2020 року та від 21 серпня 2020 року, які підтверджують факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_5 . Протягом цього періоду вона разом із чоловіком здійснили будівництво гаража по АДРЕСА_3 , а також прибудови до дачного будинку на території Іванівської сільської ради ( садівниче товариство " Медик", ділянка № НОМЕР_1 , забудовником зазначено ОСОБА_5 ). За час спільного проживання вони за спільні кошти купували речі домашнього вжитку, придбали автомобіль. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами та показами свідків. Матеріали справи не містять доказів на спростування цих обставин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який був зареєстрований в АДРЕСА_4 .

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

При застосуванні статті 74 СК України судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших осбтавин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між ними подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність між ними сталих відносин, притаманних подружжю.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно застосував наведені вище норми матеріального права, дав належну оцінку підставам заявленого позову та зібраним у справі доказам, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу.

Так, обґрнутовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надала суду довідку, видану виконавчим комітетом Черняхівської селищної ради 21 серпня 2020 року про те, що до дня смерті співмешканця ОСОБА_5 вона проживала з останнім разом більше 5 років, вели спільне господарство.

Однак, інформація, зазначена у вказаній довідці, отримана зі слів інших осіб, є опосередкованою й не може бути беззапереченим доказом того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина й вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Окрім того, в судовому засіданні досліджувались світлини, на яких забражена позивачка разом із ОСОБА_5 , а також публікація у місцевій газеті, присвячена проведенню Дня Святого Валентина у районному будинку культури.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 також надала суду накладну про придбання нею товарів для поховання, поштові конверти із зазначенням місця проживання ОСОБА_5 , довідку про проведення інвентаризації гаража, копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копію технічного паспорта на будівицтво прибудови до дачного будинку.

Також в судовому засіданні були допитані свідки.

Суд надав належну оцінку вказаним доказам й дійшов вірного висновку про те, що вказані докази не підтверджують наявність між позивачкою та ОСОБА_5 сталих відносин, притаманних подружжю: наявність взаємних прав та обов`язків, ведення ними спільного господарства, наявність спільного бюджету .

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2021 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: