ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1522/22 Справа № 173/1908/17 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну предмета позову.

В обґрунтування змінених позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого за №62, серія ДП № 017079, виданого 25 грудня 2003 року Верхньодніпровським районним відділом земельних ресурсів, належить земельна ділянка (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,88 га, кадастровий номер :01:068:0623. У зв`язку із хворобою і складним матеріальним становищем, 11 січня 2011 року ОСОБА_1 взяв у позику кошти у ОСОБА_2 , який є власником (засновником) та керівником ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", з подальшою домовленістю, що ОСОБА_2 протягом десяти років буде отримувати нараховану орендну плату у товаристві від його іменні. На вчинення наведених вище дій ОСОБА_1 була надана довіреність ОСОБА_2 , яка посвідчена державним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу Малашовою Г.В. та зареєстрована в реєстрі 11 січня 2011 року за № 32. Вказаною довіреністю ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 подавати від його іменні заяви у різні установи і підприємства, одержувати довідки та документи, розписуватись за нього, отримувати орендну плату, а також виконувати всі дії, пов`язані з цією довіреністю. У жовтні 2017 року ОСОБА_1 дізнався, що засновник ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" та ОСОБА_2 , на підставі виданої ним довіреності, уклав і зареєстрував 16 травня 2011 року від його імені договір оренди на належну йому земельну ділянку, без номера та дати, строком користування - 50 років, чим перевищив повноваження представника, що фактично позбавило його як власника права розпоряджатися земельною ділянкою. 24 жовтня 2012 року вказаний договір був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Верхньодніпровському районі за № 01855, серія та номер 010. Позивач зазначає, що доручення щодо укладення від його імені договору оренди земельної ділянки в довіреності від 11 січня 2011 року немає, а отже, у ОСОБА_2 не було представницьких повноважень на укладення такого договору. 12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 припинив дію зазначеної довіреності. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 , укладаючи спірний договір оренди земельної ділянки строком оренди на 50 років, порушив його право власника землі. Оскільки договір оренди земельної ділянки укладено однією і тією ж особою з несприятливими для орендодавця умовам, тобто правочин вчинений на реалізацію інтересів однієї особи - орендаря. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", зареєстрований 24 жовтня 2012 року у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру за №01855; витребувати з користування ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" земельну ділянку площею 4,88 га, кадастровий номер :01:068:0623, що розташована на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області; стягнути з ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 24 жовтня 2012 року у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №01855, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 серпня 2016 року, номер запису 16200425. Витребувано із користування ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" земельну ділянку площею 4,88 га, кадастровий номер :01:068:0623, що розташована на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с.146-155).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" залишено без задоволення. Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року залишено без змін (т.1 а.с.222-227).

Постановою Верховного Суду від 03 лютого 2021 року касаційну скаргу ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" задоволено частково. Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с.32-37).

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року відмовлено в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма Промінь", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 02 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушенням судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма Промінь" просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду від 02 липня 2021 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого за № 62, серія ДП № 017079, виданого 25 грудня 2003 року Верхньодніпровським районним відділом земельних ресурсів, належить земельна ділянка (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,88 га, кадастровий номер :01:068:0623 (т.1 а.с.6).

11 січня 2011 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 довіреність на управління належною йому земельною ділянкою, площею 4,880 га, що розташована на Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого за № 62, серія ДП № 017079. Вказана довіреність посвідчена державним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу Малашовою Г.В. та зареєстрована в реєстрі 11 січня 2011 року за № 32 (т.1 а.с.58).

Вказаною довіреністю ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 управляти належною йому на праві власності земельною ділянкою, подавати від його іменні заяви у різні установи і підприємства, одержувати довідки та документи, розписуватись за нього, отримувати орендну плату, а також виконувати всі дії, пов`язані з цією довіреністю.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01 листопада 2017 року вбачається, між ОСОБА_1 та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" був укладений договір оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки, орендарем за яким зазначений ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь". Строк дії договору - 50 років. 24 жовтня 2012 року вказаний договір був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області за № 01855, серія та № 010 (т.1 а.с.6).

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей 12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 припинив дію довіреності від 11 січня 2011 року (т.1 а.с.107).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх недоведеність, оскільки матеріали справи не містять спірного договору оренди земельної ділянки, що позбавляє суд можливості встановити істотних умов спірного договору (номер та дата складання, коло підписантів) і тому відсутня можливість встановити, ким було укладено спірний договір, ОСОБА_2 чи позивачем, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі" .

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 6 вказаного закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно ч.2 ст.15 Закону України "Про оренду землі"установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Статтею 17 Закону України "Про оренду землі" об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).

За ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Згідно з ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

У справі встановлено, ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого за № 62, серія ДП № 017079, виданого 25 грудня 2003 року Верхньодніпровським районним відділом земельних ресурсів, належить земельна ділянка (пай) на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,88 га, кадастровий номер :01:068:0623 (т.1 а.с.6).

11 січня 2011 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 довіреність на управління належною йому земельною ділянкою, площею 4,880 га, що розташована на Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого за № 62, серія ДП № 017079. Вказана довіреність посвідчена державним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу Малашовою Г.В. та зареєстрована в реєстрі 11 січня 2011 року за № 32 (т.1 а.с.58).

Вказаною довіреністю ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 управляти належною йому на праві власності земельною ділянкою, подавати від його іменні заяви у різні установи і підприємства, одержувати довідки та документи, розписуватись за нього, отримувати орендну плату, а також виконувати всі дії, пов`язані з цією довіреністю.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01 листопада 2017 року вбачається, між ОСОБА_1 та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" був укладений договір оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки, орендарем за яким зазначений ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь". Строк дії договору - 50 років. 24 жовтня 2012 року вказаний договір був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області за № 01855, серія та № 010 (т.1 а.с.6).

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей 12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 припинив дію довіреності від 11 січня

2011 року (т.1 а.с.107).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року було витребувано у Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (вул.Москворецька, 19, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51900) наступні докази: - належним чином завірену копію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", зареєстрованого 24 жовтня 2012 року у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №1855 (т.2 а.с.230, 231).

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року Головним Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано копію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_2 , та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", зареєстрованого 24 жовтня 2012 року у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №1855 (т.2 а.с.238-240).

Змінивши предмет позову, ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_2 , укладаючи спірний договір оренди земельної ділянки строком оренди на 50 років, порушив його право як власника землі, оскільки договір оренди земельної ділянки укладено однією і тією ж особою з несприятливими для орендодавця умовам, тобто правочин вчинений на реалізацію інтересів однієї особи - орендаря та просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", зареєстрований 24 жовтня 2012 року у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру за №01855; витребувати з користування ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" земельну ділянку площею 4,88 га, кадастровий номер :01:068:0623, що розташована на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області; стягнути з ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь" понесені судові витрати зі сплати судового збору (т.1 а.с.104-106).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, 11 січня 2011 року ОСОБА_1 була надана ОСОБА_2 довіреність на управління належною йому земельною ділянкою, площею 4,880 га, що розташована на Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Вказана довіреність посвідчена державним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу Малашовою Г.В. та зареєстрована в реєстрі 11 січня 2011 року за № 32.(т.1 а.с.58).

Вказаною довіреністю ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 управляти належною йому земельною ділянкою, подавати від його іменні заяви у різні установи і підприємства, одержувати довідки та документи, розписуватись за нього, отримувати орендну плату, а також виконувати всі дії, пов`язані з цією довіреністю.

Спірний договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_2 , та ТОВ "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", зареєстрований 24 жовтня 2012 року у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №1855. Договір укладено на 50 років. Підпис у графі орендодавець виконано ОСОБА_2 із зазначенням - який діє від імені ОСОБА_1 (т.2 а.с.238-240).

Дію довіреності від 11 січня 2011 року ОСОБА_1 припинив 12 жовтня 2017 року.

Таким чином, встановлено, ОСОБА_2 , укладаючи спірний договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу, діяв у межах наданих йому ОСОБА_1 повноважень на підставі нотаріально посвідченої довіреності на управління земельною ділянкою, що належить позивачу.

У цій довіреності на управління земельною ділянкою не було зазначено про заборону на укладення договору оренди земельної ділянки.

У довіреності, крім іншого, зазначено про те, що позивач надає право ОСОБА_2 отримувати орендну плату, а також виконувати всі дії, пов"язані з даною довіреністю.

Слід зазначити, позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження наявності підстав визнання оспорюваного договору оренди земельної ділянки недійсним, не зазначено в чому саме полягають несприятливі для орендодавця умови укладеного спірного договору оренди земельної ділянки та чим порушено право позивача, як власника земельної ділянки.

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду від 02 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у зв"язку з недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма "Промінь", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова