Єдиний унікальний номер 234/8984/21
Номер провадження 22-ц/804/273/22
Єдиний унікальний номер 273/8984/21
Номер провадження 22-ц/804/273/22
Головуючий у 1 інстанції Костюков Д.Г.
Доповідач Хейло Я.В.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

01 лютого 2022 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Хейло Я.В.,

суддів Мальованого Ю.М., Мірути О.А.,

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом Комунального виробничого підприємства «Краматорський водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2021 року позов задоволено.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 листопада 2021 року залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 апеляційним судом 29.11.2021 та 21.12.2021 на його адресу, зазначену в апеляційній скарзі надсилалась ухвала від 29 листопада 2021 року за залишення апеляційної скарги без руху.

За період перебування справи в суді апеляційної інстанції, а саме з листопада 2021 року ОСОБА_1 жодним чином не цікавився станом своєї апеляційної скарги, про зміну свого місця проживання чи перебування, суду не повідомив, свої процесуальні обов`язки належно не реалізовує, вимог ухвали від 29 листопада 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконав.

Тобто станом на 08 вересня 2021 року недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуто.

Апеляційний суд виходить з того, що відповідно до змісту статті 357 ЦПК України на скаржника покладено процесуальне зобов`язання саме виконати вимоги які стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанням процесуальними правами і з урахуванням обставин справи, суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.4 ст.44 ЦПК України).

За загальним правилом повернення надісланої кореспонденції до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування позивача, а також не може беззаперечно свідчити про його відмову від одержання кореспонденції чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду. Водночас відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України 2004 року).

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (у редакції, чинній на час направлення заявниці копії ухвали про залишення скарги без руху), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 2-4159/12 (провадження № 61-4961св19).

Судом було вжито достатніх заходів для вручення копії ухвали про залишення скарги без руху, передбачених нормами ЦПК України 2004 року, а саме тричі було надіслано засобами поштового зв`язку на адресу позивача, яку він вказав у свої скарзі, встановивши, що ОСОБА_3 не усунув недоліків скарги.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд першої інстанції тричі надсилав копію ухвали про залишення скарги без руху на адресу, яку ОСОБА_1 вказала у своїй скарзі, проте перший листи повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а наступні також не були вручені через незвернення заявниці на пошту.

ЄСПЛ у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , який є стороною у справі, подав апеляційну скаргу на рішення суду, не отримує направлені йому судом поштові відправлення, не цікавиться рухом своєї апеляційної скарги, що дає підстави колегії суддів вважати, що відповідач в порушення приписів ст. 44 ЦПК України зловживає своїми процесуальними правами, а тому апеляційну скаргу слід повернути скаржнику.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

В порушення вимог цивільного процесуального законодавства ОСОБА_1 не надав інших відомостей про своє місце знаходження, тому поштова кореспонденція з ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 листопада 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху вважається доставленою.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки, на даний час ухвала Донецького апеляційного суду від 29 листопада 2021 року не виконана, апеляційна скарга ОСОБА_1 вважається неподаною та підлягає поверненню.

Керуючись статтею 185, частиною 2 статті 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції у строк, визначений статтею 390 ЦПК України.

Суддя-доповідач Я.В. Хейло

Судді Ю.М.Мальований

О.А. Мірута