КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-з/824/734/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей і стягнення додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей, стягнення додаткових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 23 червня 2021 позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 40 822 грн 80 коп. Змінено спосіб та збільшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 2500 грн щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з моменту набрання законної сили даним рішенням. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн.У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 536 грн 80 коп. Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року заяву ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 задоволено. Роз`яснено рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей і стягнення додаткових витрат, що стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 змінено з 1/3 частини його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 2 500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Не погодившись з указаними рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 серпня 2022 року з урахуванням ухвали того ж суду від 09 вересня 2022 року апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року залишено без змін.

Апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року задовольнити частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року змінено шляхом зменшення розміру додаткових витрат на утримання дітей, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 40 822 грн 80 коп. до 4 270 грн 90 коп., а також зменшено розмір судових витрат на правничу допомогу з 9 000 грн до 5 625 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час апеляційного розгляду в сумі 5000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час апеляційного розгляду в сумі 5 000 грн.

19 вересня 2022 року ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, шляхом стягнення на користь на його користь з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, що понесені в суді першої інстанції в розмірі 3 749 грн 31 коп., посилаючись на те, що під час перегляду справи апеляційним судом не вирішено питання стосовно вказаної вимоги.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час якого, судом повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 227-228 т.3), у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши ОСОБА_2 яка заперечувати проти поданої заяви та підтримала свою про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи заяви, вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз`яснено, щодо додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (ст. 270 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Тобто процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, які передбачені ст. 270 ЦПК України. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених зазначеною статтею, і не може змінювати по суті основне рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 13 ЦПК України визначений принцип диспозитивності цивільного судочинства, який полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріали справи свідчать, що під час перебування справи в провадженні районного суду, ОСОБА_1 було подано клопотання, яке містилося у відзиві на позовну заяву, про стягнення з позивача на його користь судові витрати за надання йому професійної правничої допомоги адвоката (а.с.72-78 т.2).

Одночасно до справи ОСОБА_1 було долучено договір про надання послуг адвоката № 72-1 від 04 грудня 2020року, попередній (орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також акт №1про надані послуги (а.с.105-107 т.2).

Між тим, за результатами розгляду справи, районним судом не було вирішено клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним під час розгляду справи.

Установлено, що ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу лише в частині вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Рішення суду в частині вирішення спору про зміну розміру та способу стягнення аліментів учасниками справи не оскаржено (а.с.218-226 т.2).

Відповідно до матеріалів, постановою Київського апеляційного суду від 18 серпня 2022 року за результатами розгляду справи в межах поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції змінено шляхом зменшення розміру додаткових витрат на утримання дітей, що підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2 з 40 822 грн 80 коп. до 4 270 грн 90 коп., а також витрат на професійну правничу допомогу з 9000 грн до 5625 грн

Окрім цього, вирішено питання судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених сторонами під час розгляду справи апеляційним судом.

Зі змісту ухваленого за результатами розгляду спору судового рішення, судом першої інстанції по справі не приймалося рішення за клопотанням ОСОБА_1 щодо стягнення понесеним ним витрат на професійну правничу допомогу.

Убачається, що ОСОБА_1 звертаючись з заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, посилається на те, що апеляційним судом в резолютивній частині постанови відсутній результат розгляду вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених останнім під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Між тим, у розумінні положень ст.141 ЦПК України вирішення питання розподілу судових витрат віднесено до повноважень суду, який за результатами розгляду справи ухвалює судове рішення.

Подана ОСОБА_1 заява не знайшла свого вирішення за результатами розгляду справи в суді першої інстанції.

Установлено, що судом першої інстанції розглянуто заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, подану іншим учасником розгляду справи - ОСОБА_2 .

Заява ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишилася без вирішення районним судом.

Обґрунтовуючи зміст заяви, заявник посилається на положення ч. 13 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, як убачається зі справи, апеляційною інстанцією в постанові від 18 серпня 2022 року не ухвалювалося нове рішення.

На підставі положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України не перевірялася законність рішення суду й у частині вимог про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей.

З урахуванням доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення районного суду апеляційним судом переглядалося лише в частині вимог про стягнення додаткових витрат шляхом зміни суми додаткових витрат на утримання дітей у зв`язку з чим на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України було змінено розподіл визначених судом витрат на професійну правничу допомогу, понесених іншою стороною спору - ОСОБА_2 шляхом їх зменшення з 9000 грн до 5625 грн.

У розумінні положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Отже, районним судом в оскаржуваному рішенні не вирішувалося питання судових витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу під час розгляду справи по суті спору, а ця обставина з урахуванням результатів апеляційного перегляду справи та повноважень апеляційного суду, є перешкодою у його вирішенні судом апеляційної інстанції та призведе до порушення встановленої нормами ЦПКУкраїни процедури перегляду цивільної справи в апеляційному порядку.

Отже, подана ОСОБА_1 заява про ухвалення додаткового рішення не узгоджується з положеннями процесуального права.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 18 серпня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дати складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено10 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: