Справа № 466/8830/19 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/3043/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

при секретарі: Бадівська О.О.

за участю:представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - Ісканін М.С. , представника АТ ОГС «Львівгаз» - Трухима С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2021 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 04 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 25.10.2019 звернулася до суду з позовною заявою до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , в якій просила визнати недійсним односторонній правочин, у формі заяви від 16.05.2018 ОСОБА_5 , власника будинку АДРЕСА_1 , про те, що він не заперечує щодо підключення будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_3 , до розподільчого газопроводу, який збудований за його кошти, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №735; визнати недійсним Договір №03А790-468-19 від 29.05.2018 на приєднання до газороздільної системи одноквартирного будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 та додаткових угод до договору №03А790-468-19 від 10.01.2019 та 30.01.2019, укладених між акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона 13.08.2013 здійснила підключення та приєднання власного будинку до газових мереж відповідача. Зазначає, що будівництво газових мереж зовнішнього газопостачання її будинку від місця забезпечення потужності до точки приєднання до мереж АТ «Львівгаз» здійснено за її кошти.

Між ПАТ «Львівгаз» та ОСОБА_1 укладено Договір №47 на користування складовими єдиної газотранспортної системи України, Договір №42/зал від 13.02.2019 на експлуатацію складових газорозподільної системи та згідно вимог Кодексу газорозподільчих систем Договір №06В790-3406-19 від 13.02.2019 на експлуатацію складових газорозподільної системи.

З даних договорів вбачається, що позивач є власником газопроводу середнього тиску L-222,0м.п. прокладеного по АДРЕСА_3 . Вказує на те, що у 2013 році до неї звернувся власник будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_5 щодо отримання дозволу на приєднання до газових мереж АТ «Львівгаз» через її газопровід. Вона надала дозвіл на приєднання ОСОБА_5 до її газопроводу середнього тиску.

Окрім цього, зазначає, що з листа АТ «Львівгаз» від 08.07.2019 №79008-Лв-7802-0719 вбачається, що відповідач здійснив газифікацію садового будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_3 , з прокладенням вуличного газопроводу на підставі виготовленої проектно-технічної документації та дозволу гр. ОСОБА_5 на підключення будинку АДРЕСА_2 до розподільчого газопроводу.

Вказує на те, що ОСОБА_3 отримав технічні умови на приєднання до газорозподільної системи АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» через газопровід, власником якого є ОСОБА_1 , та в подальшому підписав договір №03А790-486-19 від 29.05.2018 та додаткові угоди від 10.01.2019, 30.01.2019.

Оскільки, позивач відповідного дозволу ОСОБА_3 не надавала вважає, що дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства, тому змушена звернутися до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 24.12.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним в частині позовних вимог про визнати недійсним одностороннього правочину у формі заяви від 16.05.2018 ОСОБА_5 , власника будинку АДРЕСА_1 , про те, що він не заперечує щодо підключення будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_3 , до розподільчого газопроводу, який збудований за його кошти - залишено без розгляду. Виключено ОСОБА_5 з статусу відповідача та залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2021 року у позові ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору №03А790-468-19 від 29.05.2018 на приєднання до газороздільної системи одноквартирного будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 та додаткових угод до договору №03А790-468-19 від 10.01.2019 та 30.01.2019, укладених між акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_3 , а також стягнення судових витрат відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що здійснила приєднання власного житлового будинку до газових мереж АТ «Львівгаз». Вказує про те, що АТ «Львівгаз» уклав договір № 47, як з власником газопроводу на користування єдиної газотранспортної системи та договір № 42 від 13.02.2019 на експлуатацію складових газорозподільної системи. Також, АТ «Львівгаз» здійснив газифікацію садового будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_3 на підставі технічної документації та дозволу ОСОБА_5 . Також, суд не взяв до уваги той факт, що позивач є власником зовнішнього газопроводу, а тому її згода була обов`язковою на приєднання ОСОБА_3 до газорозподільної системи. Висновок суду про те, що ОСОБА_3 не порушив процедуру приєднання до газорозподільної системи є необґрунтованим та суперечить вимогам чинного законодавства.

Просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним договір про приєднання до газорозподільної системи № 03А790-486-19 від 29 травня 2018 року, укладеного між ОСОБА_3 та АТ «Львівгаз».

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2021 року у задоволенні заяви адвоката Ісканіної М.С. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з надання правничої допомоги - відмовлено.

Додаткове рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд погодився із запереченнями позивача про те, що апелянтом порушено процедуру подання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Однак, такий висновок суду апелянт вважає непереконливим, оскільки положення ЦПК не містить імперативних приписів про те, що у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, суд зобов`язаний відмовити у відшкодуванні судових витрат. Звертає увагу суду, що на момент подання відзиву від 20.12.2019 між ним та представником Ісканін М.С. не було укладено договору про надання правничої допомоги, а відтак не міг передбачити відповідні витрати та навести їх орієнтовний розрахунок. Крім цього, на доказ надання адвокатом Ісканін М.С. правничої допомоги надано квитанції про оплату правничої допомоги та акт приймання-передачі послуг від 19.07.2021 на суму 12600, в якому наведено детальний опис виконаних робіт із зазначенням погодинної оплати та витраченим часом. Просить додаткове рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення яким заяву задовольнити повністю.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. ОСОБА_3 та його представник - Ісканін М.С. , представник АТ Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» Трухим С.В. просили апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, з мотивів викладених у відзивах на скаргу, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Суд установив, що ОСОБА_1 13.08.2013 здійснила підключення та приєднання власного будинку АДРЕСА_5 до газових мереж АТ «Львівгаз».

Згідно акту приймання закінченого будівництвом об`єкту системи газопостачання, роботи складалися з прокладання по АДРЕСА_3 до будинку АДРЕСА_5 підземного газопроводу середнього тиску загальною довжиною 222,0м.п. для газифікації житлового будинку АДРЕСА_5 (а.с 8-9 т.1).

Будівництво газових мереж зовнішнього постачання будинку позивача від місця забезпечення потужності до точки приєднання до мереж АТ «Львівгаз» здійснено за кошти ОСОБА_1 ..

Між ПАТ «Львівгаз» та ОСОБА_1 укладено Договір №47 на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України, Договір №47/зал на експлуатацію складових Єдиної газорозподільної системи.

13.02.2019 між ОСОБА_1 та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» укладено Договір №06В790-3406-19 на експлуатацію складових газорозподільної системи.

Згідно технічних умов 33/582-13 (ГПЗ) від 18.12.2013, виданих АТ «Львівгаз» ОСОБА_5 надання послуги приєднання будинку АДРЕСА_4 можлива від розподільчого ПЕ газопроводу середнього тиску, прокладеного до житлового будинку ОСОБА_1 (а.с.30 т.1).

У 2013 році позивач надала дозвіл ОСОБА_5 на приєднання його будинку до свого газопроводу середнього тиску.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» видано 29.05.2018 технічні умови №33/693 на приєднання будинку ОСОБА_3 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , до газорозподільної системи.

У пояснювальній записці до робочого проекту, підготованого на підставі вказаних технічних умов, зазначено, що підставами такого проекту, серед іншого є дозвіл ОСОБА_5 .

29.05.2018 між ОСОБА_3 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» укладено договір №03А790-468-19 на приєднання до газорозподільної системи одноквартирного будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 . У подальшому 10.01.2019 та 30.01.2019 укладено додаткові угоди до вказаного договору №03А790-468-19.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що після вводу в експлуатацію частини вуличного газопроводу до будинку ОСОБА_5 , останній став його власником. Отже, останній мав право надати дозвіл на виготовлення проектно-технічної документації та дозволу на підключення будинку АДРЕСА_2 до газорозподільчого газопроводу, який іде від його будинку, тому відповідачем ОСОБА_3 не порушено процедуру приєднання до газорозподільної системи.

Проте повністю з такими висновками погодитися не можна.

Відповідно до Кодексу газорозподільних систем оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; оператор газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відповідно до абз.2 п.2 глави 2 розділу V Кодексу газорозподільних систем оператор газорозподільної системи для приєднання об`єкта замовника до газових мереж, які не належать Оператору ГРМ та підключені до його ГРМ і які в результаті приєднання об`єкта замовника набудуть статусу газорозподільної системи, Оператор ГРМ зобов`язаний звернутися до власника зазначених газових мереж для отримання письмової згоди на приєднання об`єкта замовника до його газових мереж. Замовник має право самостійно отримати згоду власника газових мереж. При цьому між власником зазначених мереж і Оператором ГРМ має бути підписана угода (про наміри, меморандум тощо) про зобов`язання власника укласти з Оператором ГРМ перед пуском газу на об`єкт замовника один із договорів на користування газових мереж (господарського відання, користування чи експлуатації), передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.п.4 п.1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, приєднання до ГРМ - сукупність організаційних і технічних заходів, у тому числі робіт, спрямованих на створення технічної можливості для надання послуги розподілу природного газу, які здійснюються у зв`язку з підключенням об`єкта будівництва чи існуючого об`єкта замовника до газорозподільної системи.

Як убачається з матеріалів справи, керуючись вимогами Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» ПАТ «Львівгаз» (користувач) уклав з ОСОБА_1 , як власником складових Єдиної газотранспортної системи (далі - майно), які безпосередньо приєднані до газових мереж користувача, який є газорозподільчим підприємством, Договір № 47 на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України від 17.06.2013 (а.с.10-16 т.1).

Відповідно до п.2.1. вказаного договору право власності на майно, передане за цим договором, належить власнику, тобто ОСОБА_1 .

Згідно з п.3.4.9 вказаного договору користувач зобов`язаний приєднувати до майна об`єкти системи газопостачання третіх осіб виключно за погодженням з власником.

13.02.2019 між ОСОБА_1 (замовник) та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (виконавець) укладено договір № -19 на експлуатацію складових газорозподільної системи. Згідно умов договору під складовими газорозподільної системи розуміється об`єкт газопостачання, наданий замовником для експлуатації виконавцем, що перебуває у власності замовника, вказаний в додатку 1 до цього договору (далі - об`єкт). Розділом ІУ вказаного договору виконавець зобов`язується приєднувати до об`єкта газопроводи третіх осіб виключно за погодженням із замовником.

Судом установлено, що газифікація садового будинку АДРЕСА_2 (власник ОСОБА_3 ) з прокладанням вуличного газопроводу виконана на підставі виготовленої проектно-технічної документації та дозволу (нотаріально посвідчена заява від 16.05.2018) ОСОБА_6 на підключення будинку АДРЕСА_2 до розподільчого газопроводу. 29.05.2018 між ОСОБА_3 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» укладено договір на приєднання до газорозподільної системи.

Газифікація будинку АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_5 , виконана згідно виготовленої проектно-кошторисної документації (нестандартне приєднання) - від газопроводу середнього тиску, власником якого є ОСОБА_1 і яка не заперечувала щодо приєднання будинку ОСОБА_5 до газопроводу середнього тиску, збудованого за її кошти.

Отже, передумовою приєднання ОСОБА_3 до газорозподільної системи повинен бути дозвіл ОСОБА_1 як власника газових мереж, які не належать Оператору ГРМ. Проте такий дозвіл відсутній всупереч договору № -19 від 13.02.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» , та п.2 глави 2 розділу V Кодексу газорозподільних систем .

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору №03А790-468-19 від 29.05.2018 та додаткових угод до цього договору від 10.01.2019 та 30.01.2019, укладених між АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_3 , що призвело до ухвалення незаконного рішення, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

У зв`язку із скасуванням рішення підлягає скасуванню і додаткове рішення суду від 04.08.2021.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2021 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2021 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним - задовольнити.

Визнати недійсними Договір №03А790-468-19 від 29.05.2018 на приєднання до газороздільної системи одноквартирного будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 та додаткові угоди до договору №03А790-468-19 від 10.01.2019 та 30.01.2019, укладені між акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_3 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:03.06.2022.

Головуючий

Судді