Справа № 128/905/22
УХВАЛА

Іменем України

20 червня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі. Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору за даним позовом.

Ухвалою суду від 31.05.2022 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а дану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Так, в даній ухвалі суду позивачу вказано про необхідність усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- обґрунтувати у позовній заяві підстави пред`явлення позову саме до вказаного в позовній заяві відповідача, в тому числі з посиланням на докази, які підтверджують належність вказаному відповідачу частини майна, що є предметом позову;

- обґрунтувати обставини заявлення позовних вимог саме про виділ частки майна із спільної сумісної власності,

- а також сплатити судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2 977, 20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру та надати до суду підтверджуючі документи про його сплату, або повторно заявити клопотання про звільнення від сплати судового збору та надати до суду документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, в тому числі про розмір отримуваної пенсії позивача.

Для усунення недоліків судом був установлений строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено позивачеві, що у разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, у разі не усунення недоліків поданої заяви у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивачем 14.06.2022 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надано заяву та ксерокопію довідки з Пенсійного фонду України, Форма ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу», яка містить відомості про суми заробітку для нарахування соціальних виплат за період з 1998 по 2012 роки. При цьому, доказів сплати судового збору позивачем не надано, а клопотання про звільнення від сплати судового збору повторно позивачем не заявлено. Крім того, інших вимог ухвали, зокрема щодо обґрунтування підстав пред`явлення позову саме до вказаного в позовній заяві відповідача та заявлення позовних вимог саме про виділ частки майна із спільної сумісної власності, позивачем не виконано.

Тобто вимоги ухвали суду від 31.05.2022 ОСОБА_1 не виконані.

Водночас, ознайомившись зі змістом заяви та матеріалами позовної заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Подана 14.06.2022 ОСОБА_1 заява на виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 31.05.2022 містить образливі, некоректні та провокативні висловлювання відносно суддів Вінницького районного суду Вінницької області, виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини констатується, як зловживання правом на подання заяви.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Велика Палата Верховного Суду переконана, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України. Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див.: ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (п.п. 2, 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

З врахуванням обставин, що склалися, суддя розцінює подану 14.06.2022 ОСОБА_1 заяву, як вияв очевидної неповаги до честі, гідності суддів та суду, а з огляду на викладення такого ставлення в заяві по суті справи, також до інших учасників судового розгляду, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки вказані дії позивача не відповідають завданням та суперечать засадам цивільного судочинства, розцінюються судом як зловживання процесуальними правами, враховуючи, що на даний час позовна заява залишається такою, що не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, тому суд вважає заяву ОСОБА_1 , що надійшла до суду 14.06.2022 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви ез руху, неприйнятною, а позовну заяву такою, яка підлягає поверненню позивачу.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання, та враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 199/6713/14-ц. Аналогічного висновку дійшов також Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 19.11.2020 у справі № 128/1795/20 (провадження № 61-16868ск20).

Суд роз`яснює позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 44, 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати подану ОСОБА_1 заяву на усунення недоліків, визначених ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 31.05.2022, зловживанням процесуальними правами.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натуріповернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: