Ухвала

Іменем України

15 червня 2022 року

м. Київ

справа № 742/830/19

провадження № 61-5010ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року у складі колегії суддів: Онищенко О. І., Висоцької Н. В., Мамонової О. Є., у справі за позовом ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними та скасування рішення конкурсної комісії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Прилуцької міської ради Чернігівської області (далі - Прилуцька міська рада), конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними та скасування рішення конкурсної комісії.

Позов мотивований тим, що у жовтні 2018 року закінчився строк дії контракту ОСОБА_2 на посаді головного лікаря комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» (далі - КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня»).

Розпорядженням Прилуцької міської ради від 03 грудня 2018 року № 359р затверджено склад конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття вакантної посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня». Розпорядженням Прилуцької міської ради від 04 грудня 2018 року № 362р прийнято рішення про оголошення конкурсу на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», оголошено про здійснення прийому відповідних документів від кандидатів до 17 грудня 2018 року та проведення конкурсу у строк до 19 грудня 2018 року.

Позивач зазначала, що 17 грудня 2018 року її та ОСОБА_3 допущено до участі у конкурсі на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня». При розкритті поданих документів від претендента ОСОБА_3 , позивачу стало відомо, що даний претендент не відповідає встановленим комісією вимогам до претендентів, а саме, відсутній стаж роботи за фахом «Організація і управління охороною здоров`я не менше 5 років». Незважаючи на це рішенням конкурсної комісії ОСОБА_3 було допущено до участі у конкурсі. ОСОБА_2 вважала, що проведення конкурсу відбулося з порушенням вимог чинного законодавства, а тому

ОСОБА_2 просила:

визнати протиправними дії Прилуцької міської ради щодо проведення конкурсу на зайняття вакантної посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня»;

визнати протиправними та скасувати протокол № 2 від 18 грудня 2018 року та протокол № 3 від 19 грудня 2018 року засідання конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня».

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді: Циганка М. О. від 20 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що конкурсною комісією не порушено порядок проведення конкурсу на заміщення вакантної посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», засідання комісії є правомочними, рішення приймалося шляхом відкритого поіменного голосування, а тому позивачка не довела порушення її прав.

Постановою Чернігівського апеляційного суду в складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Харечко Л. К., від 23 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2019 року скасовано, провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, та її право на звернення до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В., Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. Яремка В. В., від 08 грудня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено частково, постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова касаційного суду мотивована тим, що питання призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, а рішення комісії про призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є рішенням конкурсної комісії у розумінні пункту 9 частини першої статті 19 КАС. Аналогічних висновків щодо юрисдикційності спору з оскарження рішень конкурсної комісії, на час дії КАС України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто про підвідомчість таких спорів судам адміністративної юрисдикції на підставі пункту 9 частини першої статті 19 КАС України, дійшла Велика Палата Верховного Суду у справах № 808/4168/17 (провадження № 11-1533апп18), № 817/1678/18 (провадження № 11-281апп19), № 456/1165/18 (провадження № 11-653апп19). Тобто з набранням чинності 15 грудня 2017 року Закону № 2147-VIII до КАС України внесено зміни, у тому числі й стосовно обсягу юрисдикції адміністративних судів. Зокрема, доповнено перелік публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, спорами щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб (пункт 9 частини першої статті 19 КАС України). Зважаючи на наведене, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що на час звернення ОСОБА_2 у порядку цивільного судочинства із зазначеним позовом спори щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб належали до компетенції адміністративних судів.

Направляючи справу для продовження розгляду Верховний Суд вказав, оскільки адміністративний суд закрив провадження у справі № 620/4302/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради, конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» про визнання дій протиправними та визнання протиправним та скасування рішення конкурсної комісії, тобто аналогічним, що і в цій справі. З огляду на вимоги частини другої статті 239 КАС України, заявник не зможе реалізувати своє право на доступ до суду за правилами адміністративного судочинства. З огляду на існування юрисдикційного конфлікту та імперативний припис частини другої статті 239 КАС України, Верховний Суд вважає, що ця справа має бути розглянута за правилами цивільного судочинства виключно і лише тому, що заявниці має бути забезпечено доступ до правосуддя, що включає і розгляд скарги по суті, навіть в іншому, ніж це передбачено законом судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду у порядку адміністративного судочинства виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду. Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 243/5078/17 (провадження № 14-393цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 490/9823/16-ц (провадження № 14-509цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 761/12676/17 (провадження № 14-516цс18), від 27 березня 2019 року у справі № 766/10137/17 (провадження № 14-658цс18). Також суд зазначив, що наведене підтверджується ще і тим, що після закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі та її передачі за заявою у порядку частини четвертої статті 377 ЦПК України для продовження розгляду до Чернігівського окружного адміністративного суду як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи, Чернігівський окружний адміністративний суд ухвалою від 07 жовтня 2020 року відмовив у відкритті провадження у справі, посилаючись на те, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року провадження у справі № 620/4302/18 закрито.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії Прилуцької міської ради Чернігівської області щодо проведення конкурсу на зайняття вакантної посади головного лікаря Комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня». Визнано протиправним та скасовано протокол № 2 від 18 грудня 2018 року та протокол № 3 від 19 грудня 2018 року засідання конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря Комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що не погодившись з порядком та результатами конкурсного відбору у грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Прилуцької міської ради, конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» про визнання дій протиправними та скасування рішення конкурсної комісії. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2019 року, провадження у справі № 620/4302/18 за позовом ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради, конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, закрито на підставі статті 238 КАС України, з посиланням на те, що позов ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить розглядати в порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України, оскільки заявлений між сторонами спір за своєю суттю стосується трудових відносин, що не пов`язаний з прийняттям громадян на публічну службу та не має ознак публічної служби.

Апеляційний суд вказав, що пунктом 20 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників. Згідно зі статутом КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» є комунальним лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, що займається медичною практикою в формі надання спеціалізованої стаціонарної і амбулаторної поліклінічної медичної допомоги населенню міста. Органами управління та контролю КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» є міська рада, виконавчий комітет міської ради, головний лікар КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня». Головний лікар призначається і звільняється з посади за розпорядженням міського голови за результатами проведення конкурсу. Міський голова м. Прилуки, видаючи розпорядження від 03 грудня 2018 року за № 359 «Про затвердження складу конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» та розпорядження від 04 грудня 2018 року за № 362 р «Про оголошення конкурсу на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», вийшов за межі компетенції та порушив порядок проведення конкурсу, оскільки суду не надано доказів делегування повноважень міському голові органом управління та контролю КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» - міською радою, виконавчим комітетом міської ради щодо видання зазначених розпоряджень. Крім того, було порушено порядок (процедуру) та строки проведення конкурсу на заміщення вакантної посади головного лікаря.

Апеляційний суд зазначив, що керівником закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності може бути призначено лише особу, яка відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, при цьому керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі. З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_3 судом встановлено відсутність записів, які б підтверджували її стаж роботи на керівних посадах не менше 5 років. Відомості, про роботу ОСОБА_3 на посаді виконуючого обов`язки завідуючої отоларингічним відділення КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» без внесення відповідних відомостей до трудової книжки не підтверджені будь-якими доказами. Підтверджений стаж роботи на посаді головного лікаря «Прилуцької міської дитячої лікарні» з 01 липня 2016 року по час проведення конкурсу, тобто по 17 грудня 2018 року. Отже, стаж роботи на керівних посадах у претендента на посаду головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_3 на момент проведення конкурсу становив 2 роки 5 місяців 17 днів. Окрім того, в оголошенні в розділі «Вимоги до претендента» зазначені вимоги, в тому числі: післядипломна спеціалізація за фахом «Організація і управління охороною здоров`я» Кваліфікаційна категорія за лікарською спеціальністю та за фахом «Організація управління охороною здоров`я», але з наданого сертифікату спеціаліста № 8273 ОСОБА_3 вбачається присвоєння звання лікаря (провізора)-спеціаліста за спеціальністю «Організація і управління охороною здоров`я», яке не підтверджує необхідної кваліфікаційної категорії для заняття вакантної посади головного лікаря. На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду не погодилась із висновком суду першої інстанції про те, що конкурсна комісія повно та всебічно з`ясувала відповідність претендентів єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я та враховуючи відсутність відповідності претендента ОСОБА_3 вимогам, які були висунуті, конкурсна комісія у відповідності до положень пункту 31 Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1094, повинна була б прийняти рішення про недопуск до участі в конкурсі ОСОБА_3 , як таку, що не відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам.

02 червня 2022 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернігівського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_3 просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що копію оскарженої постанови апеляційного суду отримала 06 травня 2022 року, на підтвердження чого надає роздруківку щодо отримання 06 травня 2022 року електронного листа «Розсилка процесуальних документів, справа № 742/830/19» від Чернігівського апеляційного суду з вкладенням постанови від 22 лютого 2022 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_3 у касаційній скарзі зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19; від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18. Касаційна скарга мотивована тим, що цей спір є публічно-правовим, а твердження позивача про те, що даний спір за своєю суттю є трудовим, є хибним, оскільки саме вимогами позовної заяви є визнання протиправними дій Прилуцької міської ради і скасування протоколів конкурсної комісії. ОСОБА_3 у касаційній скарзі зазначає, що питання призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, а рішення комісії про призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є рішенням конкурсної комісії у розумінні пункту 9 частини першої статті 19 КАС України. Такий висновок, узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у справах № 817/1678/18, № 808/4168/17, № 456/1165/18.

Зазначає, що якщо виходити з позиції, викладеної у справі № 620/4302/18 про те, що даний спір є трудовим, то його розгляд в межах правового поля неможливий без залучення до справи в якості співвідповідача КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня». Проте відповідного клопотання позивачем заявлено не було, що є підставою для скасування оскарженої постанови. Конкурсна комісія по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», яка є колегіальним тимчасовим органом без статусу юридичної особи, не може бути відповідачем у справі в силу прямої вказівки закону. У разі оскарження рішень колегіального органу, належними відповідачами є у справі є юридичні особи, що делегували своїх представників до складу комісії. Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Апеляційний суд переглянув справу лише в частині Прилуцької міської ради, однак не переглянув справу стосовно іншого відповідача. Таким чином, суд мав відмовити у задоволенні позову до неналежного відповідача і дані порушення є суттєвими. Позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до належних відповідачів. Також у касаційній скарзі зазначено, що права позивача на зайняття вакантної посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» не порушено, так як вона за своїми кваліфікаційними даними не відповідала посаді. Позивач не надала суду доказів відповідності її кваліфікаційним вимогам на вакантну посаду, то і права позивача не були порушені, а тому і не підлягають захисту. Також в межах заявлених позовних вимог не оскаржувалось рішення чи розпорядження міського голови, а тому з`ясування такого виходить за межі позовних вимог. Сам же спосіб захисту у справі, де на час розгляду справи вже закінчився трирічний контракт, що був підписаний за результатами конкурсу, процедура проведення та результати якого оскаржуються не є ефективним. Задоволені позовні вимоги про визнання протиправними дій Прилуцької міської ради та скасування протоколів конкурсної комісії не є підставою для призначення на посаду головного лікаря позивача, а відповідні позовні вимоги не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що розпорядженням міського голови № 156-ос від 19 листопада 2018 року ОСОБА_2 , лікаря-отоларинголога отоларингологічного відділення КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», призначено на посаду виконуючого обов`язки головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» з 19 листопада 2018 року на час проведення конкурсу на посаду головного лікаря комунального лікувального-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня».

Розпорядженням Прилуцької міської ради Чернігівської області від 03 грудня 2018 року за № 359 «Про затвердження складу конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» на підставі пункту 20 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1094 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я», протоколу засідання Громадської ради при виконавчому комітеті міської ради від 23 листопада 2018 року, витягу з протоколу загальних зборів трудового колективу КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 30 листопада 2018 року, створено конкурсну комісію з проведення конкурсу на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» у складі: голови комісії, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - ОСОБА_5 ; секретаря комісії, начальника відділу по роботі з кадрами міської ради (без права голосу) - ОСОБА_6 ; членів комісії: ОСОБА_7 - старшої медичної сестри інфекційного відділення КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня»; ОСОБА_8 - голови громадської організації «Комфорт та якість»; ОСОБА_9 - голови постійної депутатської комісії з питань освіти, медицини, молоді, культури, фізкультури, спорту та соціального захисту населення; ОСОБА_10 - члена громадської організації «Учасники антитерористичної операції «Щит», ОСОБА_11 - завідувача терапевтичним відділенням КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня».

У пункті 2 розпорядження Прилуцької міської ради Чернігівської області від 03 грудня 2018 року за № 359 зобов`язано голову конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» провести засідання конкурсної комісії відповідно до пункту 24 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1094 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я».

03 грудня 2018 року відбулося засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення посади керівника КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» за результатами якого прийнято рішення, оформлене протоколом № 1, яким вирішено оприлюднити про проведення конкурсного відбору на заняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» та здійснити прийом документів до 17 грудня 2018 року.

Розпорядженням Прилуцької міської ради Чернігівської області від 04 грудня 2018 року за № 362 р «Про оголошення конкурсу на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», міський голова, керуючись пунктом 20 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1094 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я», розглянувши протокол конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 03 грудня 2018 року, визначено опублікувати оголошення про проведення конкурсного відбору на зайняття посади головного лікарня КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» на офіційному сайті міської ради.

Оголошення про проведення конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» було розміщено від імені виконавчого комітету Прилуцької міської ради на офіційному сайті міської ради. У оголошенні були встановлені строки подачі документів, перелік документів та спосіб їх подачі. Так, в оголошенні було зазначено що для участі у конкурсі особа подає особисто або надсилає поштою конкурсній комісії: копію паспорту громадянина України, письмову заяву про участь у конкурсі із зазначенням основних мотивів для зайняття посади за формою. Резюме у довільній формі, автобіографію, копію документа про освіту, науковий ступінь, вчене звання, кваліфікаційну категорію, підвищення кваліфікації, які підтверджують відповідність претендента кваліфікаційним вимогам до керівника закладу охорони здоров`я, а також копію трудової книжки або інших документів що підтверджують досвід роботи, згоду на обробку персональних даних, конкурсну пропозицію об`ємом не більше 15 сторінок друкованого тексту в паперовій та електронній формі (претенденти подають проекти програми розвитку закладу на 5 років, які комісія заслуховує на засіданні), довідку МВС про відсутність судимості, медичні довідки про стан здоров`я, щодо перебування особи на обліку у психоневрологічному відділенні та наркологічному закладі охорони здоров`я за формами, затвердженими МОЗ, попередження стосовно встановлених Законом України «Про запобігання корупції» вимог та обмежень підписане претендентом на посаду за формою, заяву про відсутність у діях особи конфлікту інтересів, підтвердження подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік. Документи, крім заяви про участь у конкурсі, подаються в запечатаному вигляді. Особа, яка виявила бажання взяти участь у конкурсі, може подавати додаткові документи стосовно досвіду роботи, професійної компетентності і репутації (характеристики, рекомендації, наукові публікації та інші). Відповідальність за достовірність поданих документів несе претендент. В зазначеному оголошенні в розділі «Вимоги до претендента» зазначені наступні вимоги: громадянство України; повна вища освіта відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст), післядипломна спеціалізація за фахом «Організація і управління охороною здоров`я» Кваліфікаційна категорія за лікарською спеціальністю та за фахом «Організація управління охороною здоров`я», стаж роботи за лікарською спеціальністю - не менше 7 років, та за фахом «Організація і управління охороною здоров`я» - не менше 5 років, вільне володіння державною мовою, достатній рівень знань законодавства, (Конституцію України, законодавства України з охорони здоров`я, антикорупційного законодавства, інші законодавчі та нормативно-правові акти), здатність за своїми діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем виконувати відповідні обов`язки; високі моральні, ділові, професійні якості та організаторські здібності.

Протоколом № 2 засідання конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 18 грудня 2018 року до участі у конкурсі допущено двох кандидатів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третього претендента ОСОБА_12 було не допущено до участі в конкурсі (відсутність у претендента спеціальності «Організація управління охороною здоров`я) та вирішено голові конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору після визначення переможця відбору подати міському голові пропозицію про затвердження його на посаду головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня». Члени комісії ОСОБА_13 та ОСОБА_7 висловили особливу думку, що ОСОБА_3 не може бути допущена до участі в конкурсі у зв`язку з невідповідністю встановленим комісією вимогам до претендентів (відсутня кваліфікаційна категорія за спеціалізацією «Організація і управління охороною здоров`я» та стаж роботи за вищевказаним фахом (стаж роботи 2 роки замість необхідних 5).

Протоколом № 3 засідання конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 19 грудня 2018 року заслухано пропозиції перспективного розвитку закладу охорони здоров`я кандидатів на посаду головного лікаря та вирішено надати міському голові інформацію щодо результатів роботи комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря і рекомендовано призначити на посаду ОСОБА_3 .

Апеляційний суд встановив в трудовій книжці відсутність записів, які б підтверджували стаж роботи ОСОБА_3 на керівних посадах не менше 5 років. Відомості, про роботу ОСОБА_3 на посаді виконуючого обов`язки завідуючої отоларингічним відділення КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» без внесення відповідних відомостей до трудової книжки не підтверджені будь-якими доказами. Підтверджений стаж роботи на посаді головного лікаря «Прилуцької міської дитячої лікарні» з 01 липня 2016 року по час проведення конкурсу, тобто по 17 грудня 2018 року. Отже, стаж роботи на керівних посадах у претендента на посаду головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_3 на момент проведення конкурсу становив 2 роки 5 місяців 17 днів.

В оголошенні в розділі «Вимоги до претендента» зазначені вимоги, в тому числі, післядипломна спеціалізація за фахом «Організація і управління охороною здоров`я» Кваліфікаційна категорія за лікарською спеціальністю та за фахом «Організація управління охороною здоров`я», але з наданого ОСОБА_3 сертифікату спеціаліста № 8273 вбачається присвоєння звання лікаря (провізора)-спеціаліста за спеціальністю «Організація і управління охороною здоров`я», яке не підтверджує необхідної кваліфікаційної категорії для заняття вакантної посади головного лікаря.

ОСОБА_2 , не погодившись з порядком та результатами конкурсного відбору у грудні 2018 року, зверталась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Прилуцької міської ради, конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» про визнання дій протиправними та скасування рішення конкурсної комісії.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2019 року, провадження у справі № 620/4302/18 за позовом ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради, конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, закрито на підставі статті 238 КАС України, з посиланням на те, що позов ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить розглядати в порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України, оскільки заявлений між сторонами спір за своєю суттю стосується трудових відносин, що не пов`язаний з прийняттям громадян на публічну службу та не має ознак публічної служби.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб (пункт 9 частини першої статті 16 КАС України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року в справі № 824/443/20-а (адміністративне провадження № К/9901/31081/20) за позовом ОСОБА_1 до Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посади генерального директора обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня», Чернівецької обласної ради, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії вказано, що:

«відповідно до частин сьомої - дев`ятої статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я керівником закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності може бути призначено лише особу, яка відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства. Керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З наведених положень можна зробити висновок, що питання призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, а рішення Комісії про призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є рішенням конкурсної комісії в розумінні пункту 9 частини першої статті 19 КАС України.

Визначенням законодавцем порядку проведення конкурсу органами місцевого самоврядування на заняття посад керівників закладів охорони здоров`я відповідного рівня має за мету, в першу чергу, дотримання публічного інтересу, а саме інтересу громади на належне управління такими закладами охорони здоров`я.

Предметом спору у цій справі є рішення конкурсної комісії, яке є обов`язковим для органу місцевого самоврядування, у спірних відносинах наявний публічний інтерес відповідної територіальної громади, у спільній власності якої перебуває такий заклад охорони здоров`я. Такий публічний інтерес має визначальне значення при розгляді даного спору, а подальші трудові відносини призначеного керівника комунального закладу охорони здоров`я - мають похідний, другорядний характер. Тому такий спір повинен вирішуватися за правилами адміністративного судочинства. Вказану правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 05.06.2019 у справі №817/1678/18, з якою колегія суддів погоджується.

При визначенні вимог для претендентів на заняття посади керівника (генерального директора) обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня» оголошено про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецька обласна клінічна лікарня" відповідач в обов`язковому порядку мав врахувати вимоги Довідника кваліфікаційних характеристик професій (Випуск 78. «Охорона здоров`я»), затвердженого та впровадженого в дію наказом Міністерства охорони здоров`я України № 117 від 29.03.2002 та погодженого Міністерством праці та соціальної політики, які не носять рекомендаційний характер та є обов`язковими для застосування. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 640/5556/19».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року в справі № 640/13375/20 (адміністративне провадження № К/9901/7321/21, К/9901/9281/21) за позовом Іноземного підприємства «І-АР-СІ» до Комісії з акредитації організацій колективного управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі на сільського господарства України, Міністерства розвитку економіки, торгівлі на сільського господарства України, третя особа - Всеукраїнська громадська організація «Всеукраїнське агентство авторських прав», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, вказано, що:

«доводи ВГО «Всеукраїнське агентство авторських прав», наведені у п. 26-В), Суд відхиляє, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. Своєю чергою, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, відсутність статусу юридичної особи у Комісії не є перешкодою для участі у справі як відповідача. Окрім того, у п. 9 ч. 1 ст. 19 КАС України прямо передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень конкурсних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади».

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 239 КАС України).

Як вказує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (див. mutatis mutandis рішення від 9 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України» («Bulanov and Kupchik v. Ukraine», заяви № 7714/06 та № 23654/08), в якому ЄСПЛ встановив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду розглянути касаційні скарги заявників всупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й знівелювала авторитет судової влади; крім того, ЄСПЛ вказав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (§ 27-28, 38-40); рішення від 1 грудня 2011 року у справі «Андрієвська проти України» («Andriyevska v. Ukraine», заява № 34036/06), в якому ЄСПЛ визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з огляду на те, що Вищий адміністративний суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою заявниці, оскільки її справа мала цивільний, а не адміністративний характер, і тому касаційною інстанцією мав бути Верховний Суд України; натомість останній відмовив у відкритті касаційного провадження, зазначивши, що судом касаційної інстанції у справі заявниці є Вищий адміністративний суд України (§ 13-14, 23, 25-26); рішення від 17 січня 2013 року у справі «Мосендз проти України» («Mosendz v. Ukraine», заява № 52013/08), в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (§ 116, 119, 122-125); рішення від 21 грудня 2017 року у справі «Шестопалова проти України» («Shestopalova v. Ukraine», заява № 55339/07), в якому ЄСПЛ дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду позову заявниці за правилами адміністративного судочинства (§ 13, 18-24)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 766/10137/17 (провадження № 14-658цс18) зазначено, що «з огляду на існування юрисдикційного конфлікту та імперативний припис частини п`ятої статті 170 КАС України Велика Палата Верховного Суду вважає, що ця справа має бути розглянута за правилами цивільного судочинства виключно і лише тому, що заявниці має бути забезпечено доступ до правосуддя, що включає і розгляд скарги по суті, навіть в іншому, ніж це передбачено законом, судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду у належному, адміністративному, судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду. Аналогічний висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 243/5078/17 (провадження № 14-393цс18), від 12 грудня 2018 року у cправі № 490/9823/16-ц (провадження № 14-509цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 761/12676/17 (провадження № 14-516цс18)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина першої статті 81 ЦПК України).

За таких обставин, встановивши невідповідність претендента ОСОБА_3 вимогам, які були висунуті до претендента на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», апеляційний суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 .

Посилання на висновки, зроблені у постановах Верховного Суду: 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19; від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 необґрунтовані, оскільки ці висновки зроблені за інших фактичних обставин.

Посилання на висновки, зроблені у постановах Верховного Суду у справах № 817/1678/18, № 808/4168/17, № 456/1165/18 необґрунтовані з урахуванням того, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2019 року, провадження у справі № 620/4302/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради, конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, закрито на підставі статті 238 КАС України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої постанови апеляційного суду свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_14 строк на касаційне оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря Комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними та скасування рішення конкурсної комісії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков