Справа №:755/4643/22
Провадження №: 2/755/4070/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві держаної адміністрації про скасування свідоцтва про приватизацію, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

у провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява.

Вивчивши подані матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне подану заяву залишити без руху та надати позивачці строк для усунення недоліків відповідно до ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Статті 175, 177 ЦПК України визначають вимоги до позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Надіслана до суду позовна заява містить дві окремі вимоги немайнового характеру, зокрема щодо скасування свідоцтва про приватизацію та зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992, 40 грн.).

В той же час, як зазначено у ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, враховуючи положення зазначених норм статей, а також того, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481 грн., за заявлені у позовній заяві дві окремі вимоги немайнового характеру позивачу необхідно сплатити 1984,80 грн.

Зазначений судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами Дніпровського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026005

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В той же час, згідно п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява має також містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За правилами ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ч. 1 ЦПК України).

Так, подана позовна заява не відповідає зазначеним вимогам закону повністю, оскільки в останній відсутні будь-які посилання позивача на норми діючого законодавства, якими регулюються заявлені спірні правовідносини.

Крім того, в порушення норм наведених статей, позивачкою не коректно зазначено зміст позовних вимог, а саме прохальна частина даної позовної заяви. Як вбачається, у своєму позові вона просить скасувати свідоцтво про приватизацію від 05 липня 1999 року, в той час як фактично відповідно до позовної заяви, оспорює свідоцтво про право власності на житло від 05 липня 1999 року, копія якого і міститься в матеріалах справи. Тобто, в даному випадку, позивачці необхідно коректно сформулювати свої позовні вимоги або в обґрунтування вже заявлених позовних вимог щодо скасування саме свідоцтва про приватизацію, надати його належним чином завірену копію.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, в даному спорі позивачкою визначений відповідач - Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація.

Відповідно до норм діючого законодавства, будь-який спір про власність в тому числі і щодо її скасування, не може бути звернений до органів державної реєстрації або нотаріусів, так як фактично дані особи є лише виконавцями дій та функцій, покладених на них державою та здійснених ними на підставі відповідних документів.

Так, належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Такий висновок зроблений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16.

Тобто враховуючи викладену позицію Великої Палати Верховного Суду, відповідачами у справах, що виникають із спорів про право власності, в тому числі і про скасування свідоцтва про право власності - можуть бути особи, право власності яких є зареєстровано.

Таким чином, визначений позивачем відповідач, до якого заявлені дані позовні вимоги, є не належним, оскільки такі позовні вимоги в даному випадку слід пред`являти до осіб, які є співвласниками житлового приміщення, право власності на яке позивач просить скасувати, шляхом скасування відповідного свідоцтва. Позивачу фактично необхідно залучити до участі у справі інших співвласників квартири, вказаних у свідоцтві про право власності від 05 липня 1999 року та визначити їх статус, згідно Глави 4 Розділу І ЦПК України.

В той ж час, слід зауважити, що відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ч. 2,4 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, додані до позовної заяви документи всупереч вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України не завірені належним чином.

За правилами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, у відповідності до ст.ст. 175,185 ЦПК України, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві держаної адміністрації про скасування свідоцтва про приватизацію, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк