КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/6501/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/10670/21

06 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича на рішення Києво-Святошинського районного суд Київської області від 30 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

в с т а н о в и в:

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Києво- Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів .

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року у справі № 369/8542/19 було частково задоволено її позовні вимоги та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04 липня 2019 року.

Зазначає, що на підставі виконавчого листа державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 61132770 про стягнення з відповідача аліментів. Станом на 01 березня 2021 року у відповідача утворилась перед нею заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 82 674,10 грн.

З огляду на вище викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 82 674,10 грн. з урахуванням вимог ст. 196 Сімейного кодексу України.

Рішенням Києво-Святошинського районного суд Київської області від 30 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 04 липня 2019 року по 31 березня 2021 року в розмірі 25 086,49 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 28 грудня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Крикунов Олександр Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що суд першої інстанції під час обрахування розміру пені застосував формулу, яка не регулює дані правовідносини та рахував суму пені виключно по кожному місяцю, відповідно до кількості днів в місяці, а не за весь період прострочення сплати аліментів.

Вказує на те, що суд першої інстанції під час здійснення розрахунку пені не врахував вимоги ст. 196 Сімейного кодексу України.

З огляду на вище викладене, з урахуванням висновків зроблених в постанові Верховного Суду у справі № 333/6020/16, апелянт наводить свій розрахунок заборгованості відповідно до якого пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить 235 429,55 грн.

Зазначає, що нормами ст. 196 Сімейного кодексу України не передбачено стягнення пені більше, ніж 100 відсотків суми заборгованості, а отже сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки становить суму 82 674,10 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області

09 січня 2020 року Києво- Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04 липня 2019 року.

Відповідно до довідки- розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 31 березня 2021 року № 61132770, виданої державним виконавцем Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною В.В., заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01 березня 2021 року становить 82 674,10 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач знав про судове рішення про стягнення аліментів, періодично сплачував аліменти, тому заборгованість із аліментів виникла з вини відповідача, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивачка, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Перевіряючи наданий позивачкою розрахунок пені, суд першої інстанції вважав, що розмір неустойки було обраховано не вірно, вважав, що пеню необхідно обчислювати, виходячи із одного відсотка від суми заборгованості за кожен місяць, помноженої на кількість днів у місяці. Загальна сума пені за 21 місяць відповідно до наведеного в рішенні суду розрахунку становить 25 086,49 грн.

З такими висновками суд першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

У вказаній постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у раніше прийнятих постановах від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 та від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у цій постанові зазначила, що у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) питання стягнення пені зі сплати аліментів вирішено аналогічно у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте, помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Прийшовши до правильного висновку, що позивач правомірно звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь пені за несвоєчасну сплату аліментів, оскільки відповідач належними чином не виконував свої обов`язки щодо сплати на користь позивача аліментів, суд першої інстанції не врахував висновки, зроблені в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц під час перевірки наданого позивачкою розрахунку пені та дійшов помилкового висновку про те, що обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо та обмежується лише кількістю днів у цьому місяці, без урахування кількості днів до моменту фактичної виплати аліментів.

Отже, суд першої інстанції при вирішенні спору неправильно застосував положення частини другої статті 196 СК України.

Так, відповідно до частини першої статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Перевіряючи розрахунок заборгованості пені по сплаті аліментів за період з 01 серпня 2019 року по 31 березня 2021 року, наведений позивачкою в позовній заяві та апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає його правильним, здійсненим, виходячи із розміру заборгованості, який визначений державним виконавцем у довідці- розрахунку № 61132770 від 31 березня 2021 року та існував на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом- 82 674,10 грн.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 183/1433/17 (провадження № 61-24218св18).

Враховуючи визначений державним виконавцем розмір заборгованості зі сплати аліментів за кожен місяць за період просрочки, кількість днів прострочення ОСОБА_2 виконання зобов`язання зі сплати аліментів у цій справі ( 605 днів), суму пені, яка утворилась з огляду на розмір простроченого зобов`язання, а також положення частини другої статті 196 СК України, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь 82 674,10 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню .

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича підлягає задоволенню, рішення Києво-Святошинського районного суд Київської області від 30 листопада 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 82 674,10 грн.

Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України - частина 1 статті 141 ЦПК України.

Відповідно пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

З огляду на задоволення позовних вимог та апеляційної скарги ОСОБА_1 , враховуючи підстави звільнення її від сплати судового збору, керуючись вимогами частини 6 статті 141 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача в дохід держави судового збору у розмірі 2 270,00 грн. за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крикунова Олександра Володимировича задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суд Київської області від 30 листопада 2021 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2019 року по 31 березня 2021 року у розмірі 82 674,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: