ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6475/21
Провадження № 2/210/466/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі Головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», треті особи Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», треті особи Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та просила суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №31545, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною від 18.03.2021 року щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 29 900,00 грн. з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «АІА Фінанс груп» за кредитним договором №1798745 від 27.11.2018 року, укладеним з ТОВ «АІА Фінанс груп» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що 27.11.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АІА Фінанс груп», укладено кредитний договір №1798745, а саме, кредитний договір був підписаний у формі електронного документа-заяви. Відповідно до умов вказаного Кредитного договору їй було відкрито кредитну лінію у вигляді встановленого кредитного ліміту на загальну суму 4000 грн. 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. посвідчено виконавчий напис №31545, щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 29 900,00 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп». Проаналізувавши всі документи надані виконавцем під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, відкрито неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на грошові кошти позивача.

Позивач у позові стверджує, що матеріали виконавчого провадження, а саме виконавчий напис разом із прошитими додатками, не містить відомостей належного укладення (підписання) кредитного договору 1798745 від 27.11.2018 року, а саме взагалі відсутній договір, разом із тим на Договорі, відсутній власноручний підпис позичальника, а також відсутній протокол підписів ЕЦП. У виконавчому написі зазначено, що строк за який проводиться стягнення становить з 27.12.2018 року по 03.03.2021 рік, однак, приватний нотаріус стягує кошти після спливу терміну дії договору, оскільки це є мікропозика із максимальним терміном повернення до 30 календарних днів, коли фактично договірні відносини припинились і сторонами не було погоджено плату за користування позикою поза межами дії договору, що на думку позивача, є грубим порушенням Закону.

При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було отримано та досліджено належним чином первинних бухгалтерських документів, яким б підтверджувалась безспірність заборгованості, що є грубим порушенням норм діючого законодавства. Матеріали не містять відомостей про отримання ним вимоги про повернення заборгованості, про усунення порушень виконання зобов`язань У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 23 листопада 2021 року, в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву від Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» до суду не надійшло.

Третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., також повідомлялася належним чином про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, в ухвалі про відкриття провадження третій особі був наданий строк на подачу пояснення на позовну заяву. Ухвала не отримана приватним нотаріус Головкіною Я.В. та 11 січня 2022 року повернулась на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», пояснень на позовну заяву від третьої особи до суду не надійшло.

Третя особа, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., також повідомлялася належним чином про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 23 листопада 2021 року, в ухвалі про відкриття провадження третій особі був наданий строк на подачу пояснення на позовну заяву. Ухвала отримана приватним виконавцем Сидорук Л.В., пояснень на позовну заяву від третьої особи до суду не надійшло.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «АІА Фінанс Груп» з заявою №1798745 на отримання кредиту, на умовах, обраних нею згідно пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту. Просила надати кредит на наступних умовах: сума кредиту 4000,00 грн., граничний строк повернення кредиту і плати за користування кредитом 30 днів, плата за користування кредитом 1266 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом 385 %, очікувана сукупна вартість кредиту (плата за користування + кредит) 5266,00 грн. (а.с. 8-12)

18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. був зареєстрований виконавчий напис №31545. У виконавчому написі зазначено, що нотаріус на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, про звернення стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , яка є Боржником за Кредитним договором №1798745 від 27 листопада 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп», заборгованість за Кредитним договором 1798745 від 27 листопада 2018 року.

Строку платежу за Кредитним договором 1798745 від 27 листопада 2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 грудня 2018 року по 03 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 29900,00 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 25900,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за несплаченими відсотками становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за несплаченими штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, за домовленістю сторін. Загальна сума, що підлягає стягненню 29900,00 грн. (а.с. 7)

29 березня 2021 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп» звернувся з заявою про примусове виконання до приватного виконавця Сидорук Л.В., в якій просив, відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за №31454 від 18.03.2021 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 29 900,00 грн. (а.с. 13)

31 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., в рамках виконавчого провадження №65612372, в порядку примусового виконання виконавчого напису №31545 виданого 18.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп» заборгованості в розмірі 29900,00 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржником у вказаному виконавчому провадженні зазначена ОСОБА_1 , стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп». (а.с. 14-15)

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів, ухвалою суд від 23 листопада 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни завірені належним чином копії документів, на підставі яких 18 березня 2021 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №31545, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», , заборгованості у розмірі 29900,00 гривень.

Вказана ухвала була направлена судом для виконання до приватного нотаріуса Головкіної Я.В. для виконання, однак, поштове направлення повернулось на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, відповідачем також не було надано жодних заперечень, письмових пояснень та документів з метою спростування позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку, що, здійснюючи свою діяльність, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Слід відзначити, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд перевіряє доводи боржника, зокрема, чи є заборгованість боржника перед стягувачем безспірною.

Незважаючи на те, що суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусу документи, передбачені переліком, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки приватним нотаріусом не надано такої інформації, суд вважає, що в даному випадку при вчиненні виконавчого напису за № 31545 від 18 березня 2021 року - приватний нотаріус не переконався у безспірності заборгованості боржника - позивача по справі, та порушив процедуру видачі виконавчого напису нотаріуса з огляду на наступне.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Так, суд не має можливості перевірити подані відповідачем документи для вчинення виконавчого напису з об`єктивних причин, зокрема відсутності спростувань від сторони відповідача.

Водночас,зважаючи на відсутність будь-яких спростувань зі сторони відповідача, суд вважає доведеною позицію сторони позивача та погоджується, що підстави вважати заборгованість безспірною на момент вчинення виконавчого напису були відсутні.

Крім того, відповідачем не надано доказів надіслання та вручення боржнику письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором.

При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18).

Суд ставить під сумнів довідку, укладення між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «АІА Фінанс груп» кредитного договору, оскільки, заявка №1798745 на отримання кредиту не містить інформації про ідентифікацію за одноразовим ідентифікатором щодо акцепту договору відповідачем (підписання аналогом ЕЦП), оскільки належним доказом отримання особою ЕЦП є не вказівка на номер мобільного телефону, а довідка установи банку, чи установи, що надає відповідні сертифікати з прив"язкою до реєстрацівйного номеру облікової картки платника податку, чи паспорту громадянина України.

Крім того, відсутній розрахунок заборгованості відсотків у розмірі 25900,00 грн., в той час як розмір позики становить лише 4000,00грн., а розмір відсотків, які нібито мала сплатити відповідач за користування позикою складав 1266,00 грн.

Зважаючи, що відповідачем не було надано до суду документів, що підтверджували би безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання, виконавчий напис №31545, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною від 18.03.2021 року щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 29 900,00 грн. з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «АІА Фінанс груп» за кредитним договором №1798745 від 27.11.2018 року, укладеним з ТОВ «АІА Фінанс груп», підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд звертає увагу на ту обставину, що судові засідання у справі не відбувалися з огляду на встановлених порядок розгляду справи згідно ухвали суду, а саме здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, заяви від сторін про зміну порядку та призначення судових засідань не надходили.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

У рішення Верховного суду від 17.09.2019 року у справі №810/2806/18 «Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16»

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, а саме у рішенні Верховного суду від 04.02.2020 року у справі №1.380.2019.001036 зазначено наступну позицію Верховного суду «Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Верховного суду від 26.06.2019 року у справі №200/14113/18-а «При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.»

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

16 вересня 2021 року між Позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Бражник і партнери», укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 7.1 вказаного Договору, за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокатському бюро винагороду у розмірі 7000,00 грн. (а.с. 19-23)

26 жовтня 2021 року між Адвокатським бюро «Бражник і партнери» та ОСОБА_1 було підписано Акт (опис) виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №126. Пунктом 1.1 вказаного Акту зазначено, що усні консультації та роз`яснення з правових питань, що стосуються: усні консультації та роз`яснення з правових питань, що стосуються стягнення боргу з Клієнта з боку фінансової компанії Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп» на підставі виконавчого напису нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни та відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження №65612372 500 грн.; адвокатський запит щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №65612372 1000 грн.; ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №65612372, їх вчинення та детальний аналіз 1000 грн. Пунктом 1.2 передбачено, що за складання та подання до суду: клопотання про витребування судом у приватного нотаріуса матеріалів на підставі яких було вчинено виконавчий напис в свою чергу, на підставі якого відкрито виконавче провадження №65612372 -1000 грн.; заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа: виконавчого напису нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, який оскаржується боржником у судовому порядку 1000,00 грн.; позовної заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни та відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження №65612372 -2500 грн. (а.с.24)

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Також Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.

Однак, позивачем та її представником не долучено до матеріалів справи доказів платіжних документів про оплату таких послуг. Крім того, в акті (описі) виконаних робіт до договору про надання правої допомоги №126 від 26.10.2021 року, сторони узгодили, що адвокатське бюро «Бражник і партнери» надало, а клієнт ОСОБА_1 отримала послугу: заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа: виконавчого напису нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, який оскаржується боржником у судовому порядку, проте, матеріали справи не містять доказів звернення до суд з вказаною заявою.

Враховуючи викладене, судові витрати понесені Позивачем на правничу допомогу у розмірі 7454 грн., задоволенню не підлягають, оскільки не підтвердженні матеріалами справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керуючись ст.141 ЦПК України, беручи до уваги задоволення позовних вимог позивача, вважає за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп» на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. сплачені за звернення до суду з вказаним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79-82, 141, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», треті особи Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №31545, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною від 18.03.2021 року щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 29 900,00 грн. з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «АІА Фінанс груп» за кредитним договором №1798745 від 27.11.2018 року, укладеним з ТОВ «АІА Фінанс груп».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок)

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс груп», , місце знаходження: місто Київ, вулиця Михайлівська, будинок 15/1, літ. Б.

Суддя: Н. Ю. Вікторович