Справа № 183/2440/22
№ 2/183/2706/22

У Х В А Л А
02 червня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Сороки О.В., розглянувши у письмовому провадженні зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , -
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року відкрите провадження по справі.
31 травня 2022 року від відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до АТ КБ «ПриватБанк», в якій він просить:
-визнати недійним договір-заяву № б/н від 07.04.11 року;
-виключити його ім`я зі списку недобросовісних боржників в Українському
бюро кредитних історій;
-примусити керівництво АТ КБ «ПриватБанк» офіційно письмово вибачитись
-стягнути компенсацію у розмірі 203500 грн.;
-ініціювати (передати до відповідних органів) розслідування за фактом надання
АТ КБ «ПриватБанк» споживчих кредитів з метою отримання прибутку через стягнення коштів та майна в судовому порядку.
Суд, ознайомившись із матеріалами заявленого зустрічного позову, дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
За змістом цієї статті, однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті судом окремо.
Виходячи з предмету спору за первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , характеру спірних правовідносин, підстав звернення з первісним та зустрічним позовом, і аналізуючи вимоги, що заявляються ОСОБА_1 як зустрічні, суд приходить до висновку, що вони не є по своїй суті зустрічними (хоча і заявлені у спорі між тими самими сторонами), зазначені зустрічні вимоги ОСОБА_1 є окремими самостійними позовними вимогами, мають різні предмети доказування і відповідно різну доказову базу, не є взаємопов`язаними настільки, що їх неможливо розглянути окремо.
Таким чином відсутні підстави для прийняття зустрічного позову, зазначені у частині другій статті 193 ЦПК України.
Крім того, спільний розгляд даних позовів ускладнить розгляд справи та призведе до затягування строків її розгляду. Тому спільний розгляд цих позовів не є доцільним.
За наведених обставин, суд вважає, що вирішення питання про прийняття до провадження зустрічного позову є правом суду, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови відповідачу у прийнятті його зустрічного позову, роз`яснивши йому право на звернення до суду із заявленими позовними вимогами в загальному порядку.
Керуючись ст.ст.193, 260, 261 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк».
Копію зустрічної позовної заяви залишити у матеріалах справи.
Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 , про право звернутися до суду з вказаним позовом у загальному порядку.
Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути ОСОБА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.