Справа №: 671/82/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 травня 2022 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Ніколової С.В.

за участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач не проживає без поважних причин понад один рік за місцем своєї реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 . На обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач є колишнім чоловіком її дочки - ОСОБА_3 та вселився в її квартиру як член сім`ї власника, однак після розірвання шлюбу не проживає в даній квартирі з березня 2020 року. Вказує, що вона є власником квартири на підставі договору дарування квартири від 03.07.2003 року. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, однак не сплачує комунальні послуги. Крім того, через реєстрацію відповідача в квартирі вона не може звернутись за нарахуванням субсидії щодо комунальних послуг.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити, в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за згодою представника позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.ст. 64, 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якими є дружина наймача, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що позивачці належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 03.07.2003 року, що посвідчений приватним нотаріусом Волочського районного нотаріального округу Яковлєвим М.К 03.07.2003 року та зареєстровано в реєстрі за № 853, витягом про реєстрацію права властності на нерухоме майно № 970785, технічним паспортом на квартиру (а.с. 8, 9, 14).

Згідно з даними домової книги для прописки громадян, довідки про реєстрацію місця проживання особи, що видана відділом із забезпечення діяльності ЦНАП Волочиської міської ради № 207 від 20.01.2022 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 10-13, 23).

Відповідно до акту №4 обстеження матеріально-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян, що складений 06.12.2021 року депутатом Волочиської міської ради Сіньковим Д.В., під час обстеження було встановлено, що ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_2 не проживає з лютого 2020 року, а фактично проживає по АДРЕСА_3 (а.с. 18).

Ці обставини підтверджуються показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили, що відповідач більше одного року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 відсутній в квартирі АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин, а тому втратив право користування цим житлом.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ЦПК України та підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 12, 14, 76, 80, 81, 141, 200, 247, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 383, 386, 405 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 992 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін: позивач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ; відповідач: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 06.06.2022 року.

Суддя: