Справа № 712/7803/21
Провадження № 2/712/317/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обов`язок - забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності.

Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Оскільки в будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири.

В квартирі АДРЕСА_2 з 07.05.2015 року встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно п. 20 вищевказаних правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У період до встановлення обліку гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 нарахування за послугу здійснювалися згідно п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а саме у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами споживання на одну зареєстровану особу.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 262569431 від 22.06.2021 року (далі - «Інформаційна довідка № 262569431 від 22.06.2021 р.») співвласниками квартири АДРЕСА_2 є солідарні відповідачі ОСОБА_2 , від 21.05.2007 р. на підставі договору дарування, 7802, від 20.07.1998 р., (1/4), ОСОБА_3 , від 19.11.2012 р. на підставі договору дарування, 2132, від 19.11.2012 р. та договору дарування, 7802, від 20.07.1998 р. (5/12) та ОСОБА_4 , від 19.11.2012 р. на підставі договору дарування, серія та номер 2132 від 19.11.2012 р. та рішення Соснівського районного суду від 16.06.2010 р. (1/3).

Згідно відповіді на адвокатський запит ОСОБА_7 № 9437-01-21 від 14.05.2021 р., наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 14.05.2021 р. зареєстровано 5 (п`ять) осіб, солідарні відповідачі за позовом: ОСОБА_1 , з 04.06.1975 р. по теперішній час, ОСОБА_2 , з 02.10.1998 р. по теперішній час, ОСОБА_3 , з 05.06.2007 р. по теперішній час, ОСОБА_5 , з 05.06.2007 р. по теперішній час та ОСОБА_6 , з 02.10.1998 р. по теперішній час.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Зі співвласником квартири АДРЕСА_2 , відповідачем ОСОБА_3 18.05.2015 р. було підписано договір № 7083/8 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - «договір № 7083/8»). Згідно п. 31 даного договору № 7083/8 він набирає чинності з дня його укладення. Зазначений договір укладено на 1 рік. Договір вважається щороку продовженим, якщо не пізніше ніж за один місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Таких заяв сторонами не подавалось, тому договір № 7083/8 є дійсним на сьогоднішній день.

Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п.1 ч.2 ст. 7, п.2 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Відмова споживача послуг від укладення договору суперечить вимогам ч. 3 ст.6, ст.ст. 627, 630 ЦК України, ст. 19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідачі своєчасно та у повному обсязі з червня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2021 року складає 37099,21 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 60984029.

Борг станом на 01.02.2016 року в сумі 26051,48 грн. стягнутий з відповідача ОСОБА_1 судовим наказом Соснівського районного суду у справі № 712/2360/16-ц від 01.04.2016 року.

Вказаний борг по судовому рішенню по справі № 712/2360/16-ц повністю погашений відповідачами к березні 2021 року та позивачем до суми заборгованості у період з 01.01.2013 року по 01.06.2021 року не враховувалася, так як дані оплати пішли в рахунок погашення заборгованості, яка існувала станом на 01.02.2016 року на виконання судового наказу Соснівського районного суду у справі № 712/2360/16-ц від 01.04.2016 року.

Крім того, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь також інфляційну складову, яка становить 27208,41 грн. та 3% річних у розмірі 6081,45 грн.

Просять стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та внески у розмірі 37099,21 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 27208,41 грн. та 3% річних у розмірі 6081,45 грн., а всього 70389,07 грн. Також просять стягнути судовий збір у розмірі 2270 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_5 до судового засідання надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі..

Інші відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися.

13.12.2021 року відповідачами надано відзив, в якому зазначають, що частину позивних вимог позивача вважають необ`єктивними і необґрунтованими, що не мають законодавчого підґрунтя.

Вимога інфляційної складової боргу у розмірі 27208,41 грн. з розрахунків самого позивача ця сума, на його думку, виникла за період з 01.2013 р. по 03.2021 р., хоча як вказує сам позивач, борг який виник з 01.2013 по 01.02.2016 р. у сумі 26051,48 грн. стягнутий повністю рішенням по справі №712/2360-16-ц. Крім того на момент подачі даної позовної заяви він погашений повністю. З невідомих причин, та незрозуміло чим керуючись, позивач включає в його розрахунок інфляційних нарахувань, тобто нараховує інфляційні складові на борг, який вже сплачено. Після 01.02.2016 року проводились нерегулярні оплати (з об`єктивних причин, про які буде повідомлено нижче в цій заяві) за послуги, надані позивачем. Тому, якщо навіть не приймати до уваги взагалі законність нарахування так названих інфляційних витрат, їх треба було б робити з 01.02.2016 року і не зрозуміло, що брати за основу, при розрахунку цих витрат. І невідомо як зробити це об`єктивно враховуючи, хоч і нерегулярні, платежі відповідачів.

3% річних у сумі 6081,45 грн. позивач бере період з 01.2013 року, хоча, як і було вказано вище, за борг періоду з 01.2013 року по 01.02.2016 року було окреме судове рішення, та на момент подачі цього позову, всі вимоги по ньому були виконані на 100%, тому нарахування штрафних санкцій по ставці 3% на суму боргу вважають як мінімум безпідставним через неможливість об`єктивно встановити суму, з якої саме треба розраховувати ці відсотки. Крім того, дуже важливим чинником, який на їхню думку повинен вплинути на рішення цього позову, є те, що договір №7083/8 «про надання послуг», підписано по-перше тільки 18.05.2015 р., і ніяк не в 2013 році, по-друге підписом ОСОБА_3 яка навіть не являється основним власником даної квартири. «Відмови», про які позивач наголошує в своєму позові не було ні де-факто, ні де-юре, тому що іншим власникам і користувачам послуг навіть не було запропоновано підписати цей договір. Посилання позивачем на ст. 9 ЗУ «Про Житлово-комунальні послуги» за вказаних в цьому абзаці причин, вважають такими, що не мають фактичного обґрунтування.

Враховуючи вищевказані факти, вважають вимоги позивача в частині погашення боргу за послуги з опалення та гарячого водопостачання у розмірі 23500 грн. обґрунтованими та об`єктивними.

Вимоги щодо інфляційної складової боргу у розмірі 27208,41 грн. та 3% річних у розмірі 6081,45 грн. такими, що не мають ні фактичного, ні юридичного підґрунтя, вирахувані без жодної претензії на об`єктивність, тому не повинні бути включені в вимоги цього позову.

Просять врахувати той факт, що двоє співмешканців цієї оселі по факту знаходяться на утриманні інших співмешканців. Так, те, що вони є однією родиною, зобов`язує їх доглядати за ОСОБА_6 , 1966 р. н., який за останні роки переніс 2 складні операції на хребті і став за цей час інвалідом, та за ОСОБА_1 , 1941 р.н., який переніс декілька інсультів та отримав складний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням. Саме ці дві причини вплинули на виникнення цього боргу перед позивачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» («Суомінен проти Фінляндії») від 1 липня 2003 року, № 37801/97, пункт 36).

Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 3 ЦПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

На ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обов`язок - забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Оскільки в будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири.

В квартирі АДРЕСА_2 з 07.05.2015 року встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно п. 20 вищевказаних правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У період до встановлення обліку гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 нарахування за послугу здійснювалися згідно п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а саме у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами споживання на одну зареєстровану особу.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 262569431 від 22.06.2021 року (далі - «Інформаційна довідка № 262569431 від 22.06.2021 р.») співвласниками квартири АДРЕСА_2 є солідарні відповідачі ОСОБА_2 , від 21.05.2007 р. на підставі договору дарування, 7802, від 20.07.1998 р., (1/4), ОСОБА_3 , від 19.11.2012 р. на підставі договору дарування, 2132, від 19.11.2012 р. та договору дарування, 7802, від 20.07.1998 р. (5/12) та ОСОБА_4 , від 19.11.2012 р. на підставі договору дарування, серія та номер 2132 від 19.11.2012 р. та рішення Соснівського районного суду від 16.06.2010 р. (1/3).

Згідно відповіді на адвокатський запит ОСОБА_7 № 9437-01-21 від 14.05.2021 р., наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 14.05.2021 р. зареєстровано 5 (п`ять) осіб, солідарні відповідачі за позовом: ОСОБА_1 , з 04.06.1975 р. по теперішній час, ОСОБА_2 , з 02.10.1998 р. по теперішній час, ОСОБА_3 , з 05.06.2007 р. по теперішній час, ОСОБА_5 , з 05.06.2007 р. по теперішній час та ОСОБА_6 , з 02.10.1998 р. по теперішній час.

Зі співвласником квартири АДРЕСА_2 , відповідачем ОСОБА_3 18.05.2015 р. було підписано договір № 7083/8 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - «договір № 7083/8»). Згідно п. 31 даного договору № 7083/8 він набирає чинності з дня його укладення. Зазначений договір укладено на 1 рік. Договір вважається щороку продовженим, якщо не пізніше ніж за один місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Таких заяв сторонами не подавалось, тому договір № 7083/8 є дійсним на сьогоднішній день.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (Відповідачів), так і на виконавця (Позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Протягом періоду виникнення спірної заборгованості від відповідачів не подавалися претензії чи скарги, що свідчить про неналежну якість житлово-комунальних послуг, які надавались позивачем.

В ч. 3 ст. 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України (далі - «ЦК України») власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі своєчасно та у повному обсязі з червня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2021 року складає 37099,21 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 60984029.

Борг станом на 01.02.2016 року в сумі 26051,48 грн. стягнутий з відповідача ОСОБА_1 судовим наказом Соснівського районного суду у справі № 712/2360/16-ц від 01.04.2016 року.

Вказаний борг по судовому рішенню по справі № 712/2360/16-ц повністю погашений відповідачами у березні 2021 року та позивачем до суми заборгованості у період з 01.01.2016 року по 01.06.2021 року не враховувався, так як дані оплати пішли в рахунок погашення заборгованості, яка існувала станом на 01.02.2016 року на виконання судового наказу Соснівського районного суду у справі № 712/2360/16-ц від 01.04.2016 року.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни позову становить 27208,41 грн., розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни позову становить 6081,45 грн.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вказати, що відповідачами заявлені клопотання про застосування строків позовної давності.

Враховуючи указане клопотання суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції / пункт 1 статті 32 Конвенції/ наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникати переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Терміни позовної давності, що є звичайним явищем в національних законодавствах держав-учасників Конвенції, виконують кілька завдань, у тому числі забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись, у разі прийняття рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» / судове рішення від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти російської федерації а.570, та судове рішення від 22 жовтня 1996 року у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства п.51.

Вищезазначене дає підстави для висновку про те, що здійснення і захист цивільних прав тісно пов`язані з фактором часу. Цивільні правовідносини не існують абстрактно, а виникають, змінюються та припиняються в часі. Обмеження строку для розгляду спору стимулює учасників процесу до надання доказів, підвищує їх достовірність і тим сприяє встановленню судами істини, а відтак ефективному поновленню порушеного права. Встановлення строку позовної давності також сприяє стабілізації цивільних правовідносин, усуненню невизначеності у відносинах між їх учасниками.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся в суд з позовом 16.07.2021 року.

Заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2016 року по 01.06.2021 року складає 37099,21 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 60984029. Однак з червня 2019 року відповідачами проводилася плата за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, чим був перерваний строк позовної давності, а тому до зазначених позовних вимог суд не може застосувати строк позовної давності.

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 625 ЦК України, інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни позову становить 27208,41 грн., розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни позову становить 6081,45 грн.

Застосовуючи трирічний строк позовної давності до інфляційної складової боргу та 3% річних, суд приходить до висновку, що за період з 01 серпня 2018 року по 01 березня 2021 року слід стягнути з відповідачів, в солідарному порядку, на користь позивача інфляційну складову боргу у розмірі 1839,62 грн., 3% річних у розмірі 825,09 грн.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 37099,21 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1839,62 грн., 3% річних у розмірі 825,09 грн.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до заявлених вимог, тобто у розмірі 213,73 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 150, 156, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання» суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76, IBAN НОМЕР_7 , МФО 354507 Філія Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 37099,21 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1839,62 грн., 3% річних у розмірі 825,09 грн., а всього 39763,92 грн.(тридцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні дев`яносто дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76, IBAN НОМЕР_8 , код ЄДРПОУ ВП 33282969, код банку 300346, АТ «Альфа-Банк», судовий збір у розмірі 213,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76, IBAN НОМЕР_8 , код ЄДРПОУ ВП 33282969, код банку 300346, АТ «Альфа-Банк», судовий збір у розмірі 213,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76, IBAN НОМЕР_8 , код ЄДРПОУ ВП 33282969, код банку 300346, АТ «Альфа-Банк», судовий збір у розмірі 213,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76, IBAN НОМЕР_8 , код ЄДРПОУ ВП 33282969, код банку 300346, АТ «Альфа-Банк», судовий збір у розмірі 213,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76, IBAN НОМЕР_8 , код ЄДРПОУ ВП 33282969, код банку 300346, АТ «Альфа-Банк», судовий збір у розмірі 213,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76, IBAN НОМЕР_8 , код ЄДРПОУ ВП 33282969, код банку 300346, АТ «Альфа-Банк», судовий збір у розмірі 213,73 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий: В.А. Романенко