РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

з участю:

позивачки-відповідачки ОСОБА_1

представника позивачки- відповідачки адвоката Гвяздовського А.Є.

відповідача-позивача ОСОБА_2

представника відповідача-позивача адвоката Ширко М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівне у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Просила стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500, 00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. В частині стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_4 на період його навчання відмовилась.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мають двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є повнолітнім, та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Шлюб між ними розірваний.

Спору щодо місця проживання дітей між ними не існує. Діти проживають з матір`ю. Ті доходи, які вона отримує, не дають їй можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток доньки, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, розвитку обдарувань.

Відповідач ухиляється від утримання дитини, її виховання, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток. Її неодноразові прохання надати матеріальну допомогу є безрезультативними. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до частини першої статті 180 СК України обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Це, зокрема, виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання дитини, а також у тому, що відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, офіційно працює на посаді директора Рівненської філії ТОВ Торговий дім «Кампус Коттон Клабніде та отримує достатній дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати розмір аліментів на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). В даному провадженні відповідач ОСОБА_2 звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. В обґрунтування якої зазначив, що 02 серпня 2000 року він з ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, який був розірваний за рішенням Рівненського міського суду 24 грудня 2020 року у справі №569/1246/20.

Від шлюбу мають спільних дітей: повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Він, ОСОБА_1 та їхні спільні діти: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на даний момент проживають всі разом в АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 , які об`єднані в одне житлове приміщення. Він самостійно повністю утримує вказане житло, що складається з двох квартир, сплачує всі необхідні комунальні платежі, витрати по утриманню, охороні та обслуговуванні житла. Також, лише він, як раніше до розірвання шлюбу, так і надалі продовжує утримувати їхніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оплачує навчання, гуртки, купує одяг та всі необхідні речі дітям. Більше того, він постійно скидає грошові кошти ОСОБА_6 . Відповідачка ніяким чином не допомагає йому в утриманні доньки. На даний момент йому не відомо чи Відповідачка працює, який саме її місячний дохід та чи цей дохід є стабільним.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою працездатного віку та має добрий стан здоров`я, інших осіб на її утриманні немає, вважає за необхідне призначити аліменти в твердій грошовій сумі.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення нею повноліття та понесені витрати на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивачка-відповідачка ОСОБА_1 підтримала позовну заяву в частині вимог стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 2500 грн. з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Просила первинний позов задовольнити. Зустрічну позовну заяву не визнала, просила відмовити ОСОБА_2 у її задоволенні.

Представник позивачки- відповідачки адвокат Гвяздовський А.Є.. надав суду аналогічні пояснення.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. Підтримав подану до суду зустрічну позовну заяву та просив задовольнити.

Представник відповідача-позивача адвокат Ширко М.Р. судовому засіданні підтримала правову позицію ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05.10.2021 р. прийнята позовна заява ОСОБА_1 , відкрите спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд з викликом сторін.

Ухвалою суду від 23.11.2021 р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та аліментів на дитину, яка продовжує навчатися зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Замінено судове засідання у справі підготовчим засіданням та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.02.2022 р. постановлено закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та аліментів на дитину, яка продовжує навчатися та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та призначити справу до розгляду по суті .

Ухвалою суду від 07.06.2022 р. провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в частині стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_4 на період його навчання, закрито у зв`язку з відмовою від позову.

За клопотанням позивачки допитано у якості свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .

Судом було задоволено клопотання представника позивачки-відповідачки адвоката Гвяздовського А.Є. та представника відповідача-позивача адвоката Ширко М.Р. про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, показання свідків, дослідивши надані письмові докази, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 02.08.2000 року Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 685, який був розірваний за рішенням Рівненського міського суду 24 грудня 2020 року у справі №569/1246/20.

З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 4767, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З довідки № 02-12/43 від 04.09.2020 р. вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ученицею 9-Б класу Рівненської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 ім.О.О.Борисенка РМР.

Судом також встановлено, з оглянутої довідки про склад сім`ї та/ або зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 42403 від 11.07.2019 р., виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг РМР вбачається, що дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за місцем проживання матері ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 .

З оглянутої довідки про склад сім`ї та/ або зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 66096 від 10.11.2021 р., виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг РМР вбачається, що відповідач-позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотека, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що ОСОБА_2 має у приватній власності декілька об`єктів нерухомого майна. Оглянутими судом копіями долучених квитанцій підтверджується понесення відповідачем-позивачем витрат на дітей, оплати на навчання, перекази коштів на банківські картки через додаток Приват24, зокрема для ОСОБА_3 . А також понесені витрати за комунальні платежі по квартирі АДРЕСА_4 .

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років починаючи з січня 2021р. - 1921 грн., з липня - 2013 грн., з грудня 2100 грн., на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня 2021р. - 2395 грн., з липня - 2510 грн., з грудня 2618 грн. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум на дитину віком дo 6 років починаючи з січня - 2100 грн., з липня - 2201 грн., з грудня - 2272 грн., на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня -2618 грн., з липня - 2744 грн., з грудня - 2833 грн. Як зазначено у ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні не менше встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4).

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Встановлено, що ОСОБА_2 згідно наказу № 164/2020-к від 28.12.2020р. звільнений з посади директора Рівненської філії ТОВ ТД «Кампус Коттон Клаб» за власним бажанням.

Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього утриманців, тощо), судом не встановлена.

Допитана в судовому засіданні 01.06.2022 р. свідок ОСОБА_7 , суду показала, що їй як сусідці відомо, що сторони шлюб розірвали. Діти проживають з матір`ю в квартирі. ОСОБА_9 в квартирі не бачила. У неї дитина інвалід, тому вона багато часу проводить на подвір`ї і бачить хто приходить і ставить автомобілі у дворі. Автомобіля відповідача після розлучення сторін у дворі не бачила

Допитана в судовому засіданні 01.06.2022 р. свідок ОСОБА_8 , суду показала, що вона близько 15 років товаришує з позивачкою. Часто буває у квартирі позивачки, і у вечірній час, відповідача у квартирі не бачила. Зі слів позивачки їй відомо, що ОСОБА_10 у квартирі не проживає.

Допитана в судовому засіданні 06.06.2022 р. в якості свідка ОСОБА_3 , яка є дочкою сторін, суду показала, що вона проживає з мамою, яка фактично за нею дивиться (готує їсти, одягає, пере одяг, тощо). Дійсно на її ім`я тато відкрив картковий рахунок, надсилає на нього кошти в середньому до 1600,00 грн. на місяць, які вона самостійно використовує.

Відповідно до ч.2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Отже, суд вважає, що сукупністю достовірно встановлених судом доказів підтверджується, що після розлучення батьків, неповнолітня донька залишилася проживати з матір`ю, батьки проживають окремо один від одного, зареєстровані за різними адресами. Судом не встановлено, що відповідач надає позивачці кошти на утримання доньки, як матері з якою залишилася проживати неповнолітня донька.

Враховуючи встановлені по справі обставини, та з метою забезпечення прав дитини на матеріальне утримання, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 21.09.2021 р. до повноліття дитини . Рішення суду про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 21.09.2021р. по 21.10.2021 р. - допустити до негайного виконання.

Оскільки суд прийшов до висновку, що первинний позов ОСОБА_1 є доведеним та таким, що підлягає до задоволення, то зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 вважаються недоведеними, та необгрунтованими, а відтак до задоволення не підлягають. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_2 в прибуток державного бюджету в сумі 908,00 грн. від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд, в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 21.09.2021 р. до повноліття дитини . Рішення суду про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 21.09.2021р. по 21.10.2021 р. - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. в прибуток державного бюджету .

ОСОБА_2 у задоволенні зустрічної позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено - 16.06.2022 р.

Суддя О.В.Панас