Провадження № 2/345/491/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Онушканича В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що із матеріалів виконавчого провадження №66582360 стало відомо про те, що 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис №169732 на підставі поданих ТОВ "ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН" документів. Згідно виконачого напису із ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН" стягнуто заборгованість в розмірі 4753,95 грн.

Позивачка просить врахувати, що вказана заборгованість не є безспірною. Оскільки вона не укладала кредитного договору № від 09.12.2019 року із ТОВ «ГОУФІНГОУ». Так, у вказаному кредитному договорі не зазначено нв паспортних даних, ні реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника. Крім цього зазначена адреса: АДРЕСА_1 , проте як вбачається із паспортних даних, адреса реєстрації позивачки АДРЕСА_2 . Тому ймовірно вказаний кредит отримувала інша особа. Таким чином, вбачається спір щодо заборгованості, а відтак відсутність у нотаріуса законної можливості вчинення виконавчого напису.

Крім того, оспорюваний виконавчий напис є такий, що прийнятий з порушенням Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України. Так, станом на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вищевказаного виконавчого напису редакція «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів», не передбачає можливість вчинення виконавчого напису на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Оскільки відповідні зміни до Переліку були визнані незаконними та скасовано, а тому діє попередня редакція Порядку без внесених до неї змін постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, які визнано незаконними та скасовано у встановленому законом порядку. П.1 вказаного Переліку стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуваися до кредитного договору, укладеного в простій формі.

Тому позивачка змушена звернутися до суду та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №169732 від 15.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 19.04.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 11.05.2022 року.Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався.

Третім особам копія ухвали про відкриття провадження надсилалася у встановленому законом порядку, водночас суду не надано письмових пояснень.

За таких обставин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №169732 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №/180738 від 09.12.2019 року, укладеним із первісним кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ», право вимоги за яким відступлено до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до договору факторингу №1-31/05/2021 від 31.05.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. В подальшому між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ "ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН" було укладено договір №1-03/06/2021 про відступлення прав вимоги від 03.06.2021 року, відповідно до якого ТОВ "ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН" набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Стягнення заборгованості здійснено за період з 09.12.2019року по 09.06.2021 року у розмірі: 3553,95 грн. Також із позивача на користь відповідача стягнуто плату за вчинення виконавчого напису. Загалом стягнуто з позивача на користь відповідача 4753,95 грн. (а.с.13).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Кредитний договір №/180738 від 09.12.2019 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально та не забезпечений іпотекою. А тому вказаний договір не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Позивачка заперечує факт підписання вищевказаного кредитного договору. Тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивачки перед відповідачем є безспірним.

За таких обставин нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та не взяв до уваги, що відповідно до чинної редакції «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачено вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1362,00 грн. сплаченого судового збору (а.с.6, 48) та 2000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.39-42).

На підставі викладеного, статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.06.2021 року №169732, вчинений приватним нотаріусом Київького міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 4753,95 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (, адреса місцезнаходження м.Київ, вул.Круглоуніверситетська, буд.7, офіс 26.) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1362,00 грн. сплаченого судового збору та 2000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 31.05.2022 року.

Суддя