БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/673/22
Провадження № 2-о/497/43/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Висоцького С.О.,

за участю секретаря - Войтової С.І.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Василівська сільська рада Болградського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2022 року заявник звернулася до суду з заявою та просить визнати факт постійного проживання однією сім`єю її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також, встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_1 , яка народилась в селі Василівка Болградського району Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що померла ОСОБА_2 була її, заявниці, матір`ю, вони проживали разом однією сім`єю, заявниця доглядала за матір`ю, піклувалася про неї. Після її смерті відкрилась спадщини, у оформленні якої нотаріус відмовила заявниці, оскільки, по-перше, вона з матір`ю були зареєстровані за різними адресами, хоча і проживали разом, по-друге, виявилися розбіжності у документах в написанні імені померлої, а саме у свідоцтві про народження заявниці ім`я матері замість « ОСОБА_3 » записано « ОСОБА_4 ». Тому встановлення юридичних фактів має суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця.

Ухвалою суду від 20.04.2022 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та призначено до судового розгляду на 17.05.2022 року та на 02.06.2022 року, після оголошення перерви - на 07.06.2022 року..

Заявник в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.29).

Представник заінтересованої особи - Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином, але подав відзив, в якому заявляє про визнання вимог заяви та просить їх задовольнити, а також проводити усі судові засідання у відсутність представника (а.с.26).

Оскільки сторонами по справі було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги цієї заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви за наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Конституція України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Так, ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ч.1 п.1 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

При розгляді даної справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася заявниця по справі, на мові оригіналу «ОСОБА_1» в с. Василівка Болградського району Одеської області та її батьками в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого Василівським Бюро ЗАГС Болградського району Одеської області 14.10.1961 року, зазначено російською мовою: батько - « ОСОБА_5 », мати - « ОСОБА_6 » (а.с.12).

Зі свідоцтва про укладення шлюбу батьків заявниці серії НОМЕР_2 вбачається, що « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9» та « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5» одружились 20.10.1955 року, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 », про що було складено актовий запис №23 (а.с.15).

У свідоцтві про народження матері заявниці серії НОМЕР_3 , ім`я, прізвище та по-батькові матері записано російською « ОСОБА_7 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 », свідоцтво видано Болградським Райбюро ЗАГС Одеської області від 09.06.1955 року та зроблено відповідний запис за №168 (а.с.14).

В подальшому, 16.02.1982 року, заявниця уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 », про що було складено відповідний актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим Василівською сільською радою Болградського району Одеської області від 16.02.1982 року (а.с.13).

Отже, у свідоцтві про народження заявниці ім`я її матері записано не « ОСОБА_3 », а « ОСОБА_4 ». Заявниця стверджує, що навіть ніколи не звертала уваги, що в її свідоцтві про народження є помилка. На думку заявниці, ця помилка сталася, тому що в селі її матір називали « ОСОБА_6 », це скорочене ім`я від і ОСОБА_6 і ОСОБА_3 . Під час реєстрації її народження особа, яка здійснювала реєстрацію, не перевірила паспорт матері дитини і записала як вважала правильним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане на підставі актового запису про смерть № 38 від 17.08.2012 року, складеного виконавчим комітетом Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.8). Прізвище, ім`я та по батькові померлої в свідоцтві про смерть зазначені « ОСОБА_2 ».

Таким чином родинні відносини між спадкодавцем матір`ю ОСОБА_2 та спадкоємцем за законом першої черги донькою ОСОБА_1 повністю підтверджуються дослідженими судом доказами.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно. Втім, за інформацією приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 22.02.2022 року на запит заявниці ОСОБА_1 , завести спадкову справу не можливо, оскільки пропущено встановлений шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини, а ОСОБА_1 не була зареєстрована зі спадкодавцем на час її смерті, тобто не підтверджується факт прийняття спадщини (а.с.17).

Згідно довідки наданої Василівською сільською радою Болградського району Одеської області за №118 від 17.02.2022 року, громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та на день її смерті ніхто, крім неї, не був зареєстрований у будинку (а.с.10).

З довідки № 340 Василівської сільської ради від 17.05.2022 року, вбачається, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1954 року по грудень 1995 року. З грудня 1995 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала у своєї доньки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28).

З Акту опитування свідків від 17.02.2022 року, засвідченого належним чином секретарем виконкому Василівської сільської ради, вбачається, що громадянка ОСОБА_13 - рідна та єдина донька ОСОБА_2 . ОСОБА_2 протягом багатьох років часто хворіла, після смерті чоловіка проживала самотньо в будинку АДРЕСА_3 . У грудні 1995 року вона переїхала жити до родини своєї доньки ОСОБА_1 в будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Вони з грудня 1995 року проживали однією родиною до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в них був спільний бюджет, всі піклувалися один за одним, підтримували один одного, вели спільне господарство. Коли мати захворіла, донька здійснювала за нею догляд, забезпечувала її ліками та усім необхідним для життя. Після смерті матері поховала її, справляла поминки. За будинком своєї померлої матері і досі доглядає, виконує господарську роботу, обробляє город. Було опитано сусідів, які підтверджують цю інформацію, про що розписались (а.с.16).

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, а спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, й які не заперечуються заінтересованою особою, достатні для встановлення факту того, що ОСОБА_13 постійно проживала зі своєю матір`ю, спадкодавцем ОСОБА_2 , з грудня 1995 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 включно,

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 89, 259, 263-265, 315, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Василівська сільська рада Болградського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Василівка Болградського району Одеської області, є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Василівка Болградського району Одеської області.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Василівка Болградського району Одеської області, паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 22.07.1998 року, РНОКПП НОМЕР_7 , разом зі спадкодавцем, її матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , з грудня 1995 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.О.Висоцький