Провадження №2/447/339/22
Справа №447/769/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

06.06.2022 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

11.04.2022 на адресу суду надійшов позов представника АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , відповідно до якого просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 27.03.2018 у розмірі 14 250,52 грн. та судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала анкету-заяву №б/н від 27.03.2018, згідно якої для користування кредитним картковим рахунком отримала у користування кредитну картку із встановленим кредитним лімітом, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач користувалася послугами банку та кредитними коштами на власний розсуд, зобов`язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20.02.2022 становить 14 250,52 грн.

Разом із позовом представник позивача подав клопотання щодо проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Крім цього, вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

27.04.2022 до суду надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 28.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Сторонам надано строк для подання відзиву, заперечень.

Відповідач отримала копію ухвали суду від 28.04.2022, копію позовної заяви та доданих до неї документів 10.05.2022, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 30). Відзиву у встановлений строк не подала.

06.06.2022 відповідач подала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутності. Крім цього, визнала позовні вимоги позивача, вказавши, що погоджується із сумою заборгованості у розмірі 14 250,52 грн. (а.с. 31).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Відповідно до Статуту АТ «Акцент-банк» (нова редакція) рішенням загальних зборів учасників від 25.04.2018 змінено найменування з Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» на Акціонерне товариство «Акцент-банк» (скорочена назва - АТ «А-Банк»). АТ «Акцент-банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Акцент-банк».

27.03.2018 відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» (а.с. 8 (зворот). У даній заяві зазначено прізвище, ім`я та по-батькові відповідачки, її дата народження, РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання та номер телефону. Перед підписом відповідача друкованим шрифтом зазначено: «Я згідна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному букеті, складають між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась із договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами, примірник якого згідна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.соm.ua. Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті «А-банку» www.a-bank.соm.ua. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту мені роз`яснені та зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування мною отриманий» (а.с. 8 (зворот)).

Згідно копії паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», наданої позивачем, сторонами досягнуто згоди щодо основних умов кредитування, типу, мети, способу та строку кредиту, його валюти, процентної ставки, порядку повернення кредиту, розміру щомісячних платежів, терміну їх внесення тощо, про що свідчить проставлений підпис відповідачки ОСОБА_1 та дата 27.03.2018 (а.с. 9-9 (зворот)).

Враховуючи наведене, встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до укладеного договору № б/н від 27.03.2018, отримала можливість користуватися послугами банку, зокрема використовувати кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту на картку. Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка, згідно із розрахунком позивача, станом на 20.02.2022 становить 14 250,52 грн., з яких: 11 996,61 грн. - заборгованість за кредитом; 2 253,91 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - штраф.

Оцінка суду.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом.

Судом встановлено, що заборгованість, яка є предметом даного спору виникла у відповідача починаючи з 27.07.2018, що стверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 27.03.2018 (а.с. 6-8).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.

Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11 996,61 грн.

Щодо заборгованості за відсотками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилаючись на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», як невід`ємні частини спірного договору, паспорт споживчого кредиту, у яких сторонами досягнуто згоди щодо основних умов кредитування, типу, мети, способу та строку кредиту, його валюти, процентної ставки, порядку повернення кредиту, розміру щомісячних платежів, терміну їх внесення тощо.

У позовній заяві позивач зазначає, що при підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила, що ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку (а.с. 9, 10-15).

Суд бере до уваги доводи позивача з цього приводу та зазначає таке.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, відповідач підтвердила своїм підписом, що ознайомилася та отримала примірники вказаних документів, та зобов`язалася виконувати їх умови.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку відповідач підписами у анкеті-заяві та паспорті споживчого кредиту визнала та погодилася на запропоновані банком умови користування його послугами.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди, відповідач підтвердила дію договору фактом користування картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2 ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування кредитними коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови кредитування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи визнання позовних вимог позивача відповідачкою, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд прийшов висновку щодо задоволення позову, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2 481,00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст. 76, 81, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.03.2018 станом на 20.02.2022 у розмірі 14 250 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14360080.

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 06.06.2022.

Суддя Головатий А.П.