Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5528/16-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В.В.
Категорія 44 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 274/5528/16-ц за позовом Керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів

за апеляційною скаргою Житомирської обласної прокуратури на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2021 року, ухвалене суддею Корбутом В.В. у м. Бердичеві (повний текст виготовлено 22.11.2021),

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року Бердичівська місцева прокуратура звернулась до суду в інтересах Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області з даним позовом, в обґрунтування якого представник зазначив, що перебуваючи на посаді сільського голови діючи з корисливих мотивів 15 січня 2016 року надав секретарю Швайківської сільської ради усну вказівку підготувати рішення сесії щодо його преміювання в розмірі 100 відсотків посадового окладу, які йому нараховані та виплачені за січень-квітень 2016 року. Оскільки постановами Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року та Апеляційного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року у справі № 274/2968/16-ц вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена, кошти не відшкодовані, тому просив стягнути з відповідача 14 496,00 грн незаконно отриманих коштів, а також судові витрати.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, заступник керівника Житомирської обласної прокуратури подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Оскаржуване рішення вважає таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та не повним дослідженням обставин справи. В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначила, що суд першої інстанції не врахував обставини щодо розслідування СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області кримінального провадження № 0000027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Вказала, що не враховані також покази свідків депутатів Швайківської сільської ради про те, що рішення щодо преміювання сільського голови ОСОБА_1 на сесію сільської ради для обговорення та голосування не виносилось.

Також, на думку скаржника, обставинам щодо надання свідками неправдивих показів, їх врахування та надання переваги показам певних свідків, надавалась оцінка апеляційним судом у постанові від 27 вересня 2016 року у справі № 274/2968/16-п.

Тому, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для повернення відповідачем коштів не відповідає вітчизняному та міжнародному законодавству.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2021 року - без змін. Вказує, що премія в розмірі 100 % посадового окладу нарахована була на законних підставах, що підтверджується матеріалами справи. Вказав, що посилання районного суду на постанову Апеляційного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року у справі № 274/2968/16-ц є необґрунтованим, остання у касаційному порядку оскарженню не підлягала, а скарга на суддю не вплинула б на результат розгляду.

Також зазначив, що суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. ухвалою від 16 липня 2018 року незаконно відмовила у задоволенні його скарги на постанову слідчого Бердичівського ВП про відмову у визнання ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадження № 0000040 від 21 грудня 2016 року.

Відповідач звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів проведення фінансової перевірки діяльності Швайківської сільської ради щодо завдання ним матеріальної шкоди у тому чи іншому розмірі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для повернення ОСОБА_1 коштів відсутні, оскільки нарахування та виплата ОСОБА_1 як сільському голові за січень квітень 2016 року премії у загальному розмірі 14 496,00 грн, здійснення яких встановлено постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року у справі № 274/2968/16-п, відбулись на підставі рішення Швайківської сільської ради від 15 січня 2016 року № 26 «Про преміювання сільського голови», не є таким, що призвело до завдання майнової шкоди державі Швайківській територіальній громаді Бердичівського району Житомирської області в особі Швайківської сільської ради.

Такий висновок суду першої інстанції колегія вважає помилковим з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням сесії Швайківської сільської ради № 26 від 15 січня 2016 року вирішено преміювати сільського голову ОСОБА_1 за особистий вклад в загальні результати роботи в розмірі 100 відсотків від окладу враховуючи доплату за ранг та вислугу років з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Дане рішення підписане сільським головою ОСОБА_1 (а.с. 92). Згідно п. 12 протоколу вказаної сесії вказане рішення прийнято за погодженням 10 голосами депутатів, ОСОБА_1 участі у голосуванні не брав (а.с. 90).

Рішенням сесії Швайківської сільської ради № 101 від 15 серпня 2016 року вирішено внести зміни до 3 сесії рішення від 15 січня 2016 року № 26 «Про преміювання сільського голови» та зменшити преміювання до 0,01 %. Дане рішення підписане секретарем сільської ради Гусар О.П. (а.с. 97.)

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року у справі № 274/2968/16-п, яка була залишена без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначено адміністративне стягнення в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5 100,00 грн з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на 11 місяців (а.с. 8 16).

Згідно протоколу сьомої сесії Бердичівської районної ради від 27 липня 2016 року на розгляді було питання щодо інформації про рішення Бердичівського міськрайонного суду щодо Швайківського сільського голови та вирішено взяти інформацію до відома та прийняти рішення з даного питання (а.с. 140-152).

Також, матеріали справи містять постанову Бердичівського відділу поліції від 14 березня 2017 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 21 грудня 2016 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України (а.с. 153 -155).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ч.ч. 4, 6 статті 82 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідачем адміністративного правопорушення та наявності підстав для відшкодування збитків спричинених ним.

Проте із зібраних у справі матеріалів в порушення вищевказаних норм не вбачається доказів безпосереднього факту нарахування та виплати відповідачу ОСОБА_1 коштів, які позивач просив стягнути, не обґрунтовано та не підтверджено належними та допустимими доказами їх розмір та період нарахування.

Відтак, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав і законності нарахування та виплати ОСОБА_1 грошових доплат у вигляді преміювання та відсутності завдання ним державі майнової шкоди, на думку колегії, є необґрунтованим, а у задоволенні позовної заяви слід відмовити у зв`язку з не доведенням заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповним встановленням обставин справи, а тому останнє підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Дана справа є малозначною, оскільки визначена у ній ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Тому, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, судове рішення у частині, яка переглядалась судом апеляційної інстанції, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Житомирської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 09 лютого 2022 року