Провадження № 2/537/885/2022
Справа № 537/1282/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2022 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» до Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про оскарження рішень та дій державної виконавчої служби, прийнятих під час примусового виконання постанови державного виконавця про накладення штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

в с т а н о в и в:

15.06.2022 року ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» (далі ПАТ «КВБЗ») звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з цивільним позовом до Крюківського відділу державної виконавчої служби у м Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі Крюківського ВДВС), в якому просив визнати протиправними дії державного виконавця Крюківського ВДВС Тилик О.В., скасувати постанову державного виконавця Крюківського ВДВС Тилик О.В. про відкриття виконавчого провадження №69137032 від 01.06.2022 року.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.11.2021 року у справі №537/3647/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «КВБЗ» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На виконання названого судового рішення, наказом директора з персоналу, соціальним питанням та режиму ПАТ «КВБЗ» ОСОБА_2 від 09.11.2021 року №841-ос поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді директора виробництва з 25.09.2020 року. Разом з тим ПАТ «КВБЗ» з поважних причин не виконало судове рішення в повному обсязі. Незважаючи на наведене, державний виконавець Крюківського ВДВС Тилик О.А. винесла постанову від 20.05.2022 року ВП №67526940, якою на боржника ПАТ «КВБЗ» накладено штраф у розмірі 10200 грн. за невиконання ним рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 08.11.2021 року у справі №537/3647/20 про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора виробництва ПАТ «КВБЗ» з 25.09.2021 року у встановлений державним виконавцем строк. Вказана постанова державного виконавця Крюківського ВДВС Тилик О.А. від 20.05.2022 року ВП №67526940 була оскаржена боржником ПАТ «КВБЗ» до адміністративного суду. Незважаючи на наведене державний виконавець Крюківського ВДВС Тилик О.А. винесла постанову від 01.06.2022 року ВП №6913702 про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови державного виконавця (не суду) про стягнення штрафу по виконавчому провадженню на підставі постанови від 20.05.2022 року ВП №67526940. За таких обставин, боржник ПАТ «КВБЗ» звернувся до суду з цивільним позовом за захистом своїх прав, в якому просив визнати протиправними дії державного виконавця Крюківського ВДВС Тилик О.А. та скасувати винесену нею постанову від 01.06.2022 року ВП №6913702 про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови державного виконавця (не суду) про стягнення штрафу по виконавчому провадженню на підставі постанови від 20.05.2022 року ВП №67526940.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п.5 ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладення штрафу, про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до ст.1 ЦПК України, Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

В ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В ст.19 КАСУ встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин юрисдикція адмінсудів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адмінсудів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні. (ст.19, п.4 ч.1, ч.2 ст.20 КАСУ).

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постановах від 6.06.2018 у справах №921/16/14-г/15 та №127/9870/16-ц, від 28.11.2018 у справі №2-01575/11, від 13.03.2019 у справі №545/2246/15-ц, від 3 та 10.04.2019 у справах №370/1288/15 та №766/740/17-ц, від 29.05.2019 у справі №758/8095/15-ц.

Згідно з ч.1 ст.287 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зі змісту позову вбачається, що ПАТ «КВБЗ» оскаржує дії та рішення державного виконавця Крюківського ВДВС Тилик О.А. з винесення постанови від 01.06.2022 року ВП №6913702 про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови державного виконавця (не суду) від 20.05.2022 року ВП №67526940 про стягнення штрафу у виконавчому провадженні, накладеному на боржника за невиконання судового рішення.

Оскарження рішень та дій державної виконавчої служби, прийнятих під час примусового виконання постанови державного виконавця про накладення штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а розглядається адміністративними судами.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 31.03.2020 року по справі № №733/889/17

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2-ч.5 ст.186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі положень ст.185 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за позовом ПАТ «КВБЗ» до Крюківського ВДВС у м Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про оскарження рішень та дій державної виконавчої служби, прийнятих під час примусового виконання постанови державного виконавця (не суду) про накладення штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, оскільки вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.186, 258-261, 352, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» до Крюківського відділу державної виконавчої служби у м Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про оскарження рішень та дій державної виконавчої служби, прийнятих під час примусового виконання постанови державного виконавця про накладення штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.