Справа № 466/3550/20 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/2917/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 20 липня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича , -

в с т а н о в и в:

21.05.2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій з урахуванням заяви про уточнення вимог просила:

визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича при здійсненні виконавчого провадження №61537461 в частині не зняття арештів з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_3 , які мають спеціальне цільове призначення, а саме з рахунку НОМЕР_1 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання аліментів та з рахунку НОМЕР_2 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання платежів соціального призначення - державної допомоги малозабезпеченим сім`ям;

визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича при здійсненні виконавчого провадження №61537461 в частині стягнення з рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_3 , які мають спеціальне цільове призначення, а саме 8457,49 грн. з рахунку НОМЕР_1 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання аліментів та 145,97грн. з рахунку НОМЕР_2 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання платежів соціального призначення - державної допомоги малозабезпеченим сім`ям;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича скасувати арешт з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_3 , які мають спеціальне цільове призначення, а саме з рахунку НОМЕР_1 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання аліментів та з рахунку НОМЕР_2 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання платежів соціального призначення - державної допомоги малозабезпеченим сім`ям;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича повернути ОСОБА_3 8603,47грн., стягнутих при здійсненні виконавчого провадження №61537461 з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_3 , які мають спеціальне цільове призначення: а саме 8457,49грн. - з рахунку НОМЕР_1 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання аліментів та 145,97 грн. з рахунку НОМЕР_2 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання платежів соціального призначення - державної допомоги малозабезпеченим сім`ям та стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на користь ОСОБА_3 3710,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Скаргу обгрунтовувала тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. перебувало виконавче провадження № 61537461 з примусового виконання виконавчого листа № 466/366/15-ц, виданого Шевченківським районним судом міста Львова 22 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 5 995,51 грн та інфляційних виплат у розмірі 1 206,51 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 61537461 винесена приватним виконавцем Білецьким І. М. 25 березня 2020 року та скерована ій ( ОСОБА_3 ). Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про арешт коштів боржника. Постанову про арешт коштів боржника скеровано для виконання до Акціонерного товариства «Ощадбанк», в якому відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_3 . При цьому, приватний виконавець не з`ясовував цільове призначення відкритих на ім`я ОСОБА_3 рахунків, зокрема, чи це є рахунки зі спеціальним призначенням коштів. Приватний виконавець з порушенням норм матеріального права наклав арешт на рахунки (зі спеціальним режимом використання, звернення стягнення на які заборонено законом), які відкриті для зарахування аліментів на двох неповнолітніх дітей боржника та для зарахування платежів соціального призначення - державної допомоги для малозабезпечених сімей. Вона письмово зверталася до приватного виконавця

з вимогою про зняття арешту з рахунків та повернення їй коштів, однак, виконавець відповіді не надав та жодних дій не вчинив.

Оскаржуваною ухвалою скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича при здійсненні виконавчого провадження №61537461 в частині не зняття арештів з рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_3 , які мають спеціальне цільове призначення, а саме з рахунку НОМЕР_1 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання аліментів та з рахунку НОМЕР_2 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання платежів соціального призначення - державної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича при здійсненні виконавчого провадження №61537461 в частині стягнення з рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_3 , які мають спеціальне цільове призначення, а саме 8457,49грн. з рахунку НОМЕР_1 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання аліментів та 145,97грн. з рахунку НОМЕР_2 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання платежів соціального призначення - державної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на користь ОСОБА_3 3710 (три тисячі сімсот десять гривень 00 копійок) понесених витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, задовольняючи частково скаргу ОСОБА_3 , суд першої інстанції не врахував вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року, постановленій у даній справі, та не перевірив наявність чи відсутність спеціального режиму використання рахунків (коштів), відкритих на ім`я ОСОБА_3 . Боржник має можливість виконати судове рішення про стягнення з неї заборгованості, проте свідомо ухиляється від виконання покладених на неї обов`язків. На спірні рахунки ОСОБА_3 зараховувалися кошти, цільове призначення яких не забороняє приватному виконавцю накладати на них арешт. Так, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі надходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобовязаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та поврнути його постанову без виконання, що є підставою для знаяття виконацем арешту з цих коштів. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №755/14912/19 від 08.10.2020 року. Від банку не надходило повідомлень про те, що арештовані рахунки ОСОБА_3 є рахунками, на які заборонено звертати стягнення. Вважає, що надані боржником виписки по рахунку не свідчать про те, що звернення стягнення відбулося за рахунок коштів зі спеціальним призначенням.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, однак, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та піших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Як передбачено у п.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час винесення виконавцем постанови про арешт коштів на рахунках боржника, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Положення ч.1-4 ст.48 Закону передбачають звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення.

Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, передбчено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 3 статті 56 Закону передбачено, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно ч.4 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені випадки зняття арешту з рахунків за заявою у разі заборони такого звернення стягнення згідно з законом.

Згідно п.10 ч.1 ст.73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернено стягнення на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. перебувало виконавче провадження № 61537461 з примусового виконання виконавчого листа № 466/366/15-ц, виданого Шевченківським районним судом міста Львова 22 жовтня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_3

на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 5 995,51 грн та інфляційних виплат у розмірі 1 206,51 грн, яке відкрите постановою приватного виконавця від 25 березня 2020 року.

Постановою приватного виконавця Білецького І. М. від 25 березня

2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, які відкриті в АТ «Ощадбанк» і належать боржнику ОСОБА_3 , у межах суми звернення стягнення - 8 491,22 грн.

Судом на підставі виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», відкритому на ім`я ОСОБА_3 , встановлено, що грошові кошти на зазначеному картковому рахунку використовуються як безготівкове зарахування коштів між власними рахунками як стягнення коштів на аліменти, а рахунок НОМЕР_2 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк» - для отримання платежів соціального призначення - державної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Встановлено, що за рахунок грошових коштів, які містилися на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , відкритих на ім`я ОСОБА_3 , шляхом безготівкового списання, проведено виконання виконавчого листа № 466/366/15-ц, виданого Шевченківським районним судом міста Львова 22 жовтня 2015 року, а саме з карткового рахунку НОМЕР_2 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання платежів соціального призначення - державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, 13.04.2020 року стягнуто 2262,24 грн, 12.05.2020 року - 6195,25 грн, а з карткового рахунку НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання аліментів, стягнуто 02.04.2020 року - 145,97 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2020 року ОСОБА_3 зверталася до приватного виконавця з вимогою про зняття арешту та повернення коштів, однак останній відповіді не надав, жодних дій не вчинив.

Таким чином, станом на 18.05.2020 року приватному виконавцеві було відомо від боржника, що кошти, які знаходяться на рахунках в АТ «Ощадбанк» та на які накладено арешт мають спеціальне призначення: для утримання дітей (аліменти та соціальна допомога).

Постановою приватного виконавця від 03 червня 2020 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання в виконавчого листа № 466/366/15-ц, виданого Шевченківським районним судом міста Львова 22 жовтня 2015 року, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, стягнуті з боржника кошти перераховано стягувачу платіжним дорученням № 794 від 03 червня 2020 року. Зазначеною постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 в частині визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича при здійсненні виконавчого провадження №61537461 в частині не зняття арештів з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_3 , які мають спеціальне цільове призначення, а саме з рахунку НОМЕР_1 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання аліментів та з рахунку НОМЕР_2 (соцзахист) в АТ «Ощадбанк», який відкрито для отримання платежів соціального призначення - державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та визнання неправомірними дій в частині стягнення коштів з цих рахунків на виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, з 18.05.2020 року приватному виконавцеві було відомо від боржника, що кошти, які знаходяться на зазначених вище рахунках в АТ «Ощадбанк» мають спеціальне призначення: для утримання дітей (аліменти та соціальна допомога). Відтак, після отримання інформації про наявність спеціального режиму використання рахунків, приватний виконавець повинен був зняти арешт з таких рахунків згідно ч.4 ст.59 Закону «Про виконавче провадження», що свідчить про недотримання ним вимог закону та підтверджує бездіяльність та непромірність дїй останнього при проведенні виконавчих дій в межах виконавчого провадження №61537461. При цьому приватний виконавець не скористався правом з`ясувати цільове призначення рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_3 , та не витребував, зокрема у АТ «Ощадбанк», довідку (інший доказ) наявності спеціального режиму використання зазначених рахунків.

З таким висновоком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

В іншій частині ухвала суду не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 23 травня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 20 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 травня 2022 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук