Справа № 303/371/22
УХВАЛА

15 червня 2022 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Заболотного А.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

18.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 303/371/22 визначено головуючого суддю Заболотного А.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2022 року.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської від 19.01.2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської від 10.02.2022 року позовну заяву було повернуто позивачу у зв`язку з тим, що ним не було усунуто недоліки позову у строк, встановлений ухвалою суду від 19.01.2022 року, а саме до 03.02.2022 року включно.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 16.05.2022 року ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатької області від 10.02.2022 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.06.2022 року справа № 303/371/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя передана головуючому судді Заболотному А.М.

В подальшому ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2022 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін на усунення недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

На виконання ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2022 року позивачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву від 14.06.2022 року про усунення недоліків позову.

Одночасно, 14.06.2022 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Заболотного А.М. від розгляду справи № 303/371/22.

Зазначену заяву із посиланнями на приписи ст.ст. 36, 39 ЦПК України обґрунтовано наявністю сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Заболотного А.М.

На думку заявника, оскільки ним з дотриманням, встановленого ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської від 19.01.2022 року про залишення позову без руху, строку, подано до суду заяву від 03.02.2022 року на виконання вказаної ухвали суду, суддею Заболотним А.М. при постановленні ухвали від 10.02.2022 року про повернення позовної заяви у справі № 303/371/22 проігноровано доводи ОСОБА_1 , не дотримано розумних строків розгляду справи та зумовлено понесення не виправданих судових витрат.

Отже, правовою підставою заяви ОСОБА_1 про відвід судді є п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Розглянувши зазначену заяву, судом встановлене наступне.

Статтями 39, 43 ЦПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, в тому числі і про відвід судді з підстав передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України. Відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених ст. 37 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 21.12.2000 року).

Отже, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, а відтак презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Відповідні докази мають бути надані заявником в силу приписів ч. 4 ст. 39 ЦПК України, ст.ст. 76-83 ЦПК України.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України на учасника справи, яким заявлено відвід судді на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, покладається обов`язок в заяві про відвід зазначити мотиви відводу.

При цьому враховується, що істинність твердження про упередженість та/чи про небезсторонність судді має бути доведена в силу приписів ч. 4 ст. 39 ЦПК України, ст.ст. 76-83 ЦПК України.

Аналізуючи твердження заявника про упередженість судді Заболотного А.М. при постановленні ухвали суду від 10.02.2022 року зазначається таке.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, доводи заявника зводяться до незгоди з рішенням судді з процесуальних питань під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

При цьому правильність оформлення позовної заяви, зокрема, її вимоги, зміст та підстави, покладається саме на позивача.

На виконання вказаних норм ЦПК України, судом 19.01.2022 року було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій чітко зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення та надано позивачу строк на усунення недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду від 19.01.2022 року була отримана позивачем 29.01.2022 року, відтак останнім днем усунення недоліків позовної заяви, відповідно, є 03.02.2022 року.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської від 10.02.2022 року позовну заяву було повернуто позивачу у зв`язку з тим, що ним не було усунуто недоліки позову у строк, встановлений ухвалою суду від 19.01.2022 року, а саме до 03.02.2022 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

При цьому звертається увага на те, що судом прийнято рішення про повернення позовної заяви позивачу з урахуванням можливої доставки поштової кореспонденції, тобто через сім днів після закінчення наданого строку для усунення недоліків.

Після постановлення ухвали від 10.02.2022 року про повернення позовної заяви, матеріали цивільної справи були відразу передані до канцелярії суду.

Одночасно звертається увага на те, що дійсно ОСОБА_1 подано до суду заяву від 03.02.2022 року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 19.01.2022 року.

Разом з тим, така була передана судді Заболотному А.М. тільки 14.02.2022 року, тобто після постановлення ухвали від 10.02.2022 року про повернення позовної заяви. Таким чином, вказана заява об`єктивно не могла бути врахована при вирішенні питання про виконання вимог ухвали суду від 19.01.2022 року про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, заява ОСОБА_1 від 03.02.2022 року була передана до канцелярії суду для її долучення до матеріалів цивільної справи, про причини недолучення такої заяви суду не відомо.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, у випадку незгоди сторони з процесуальним рішенням судді, ст. 352 ЦПК України гарантоване право апеляційного оскарження такого рішення, яким і скористався ОСОБА_1 .

З приводу понесення не виправданих судових витрат слід зазначити, що в силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Підсумовуючи, слід зазначити, що підстава для відводу судді у зв`язку з тим, що позов був залишений без руху та в подальшому повернутий позивачу свідчить про те, що такий заявник відводу не згоден з рішеннями судді з процесуальних питань під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Наведене свідчить про те, що наведені у заяві про відвід обставини жодним чином не можуть бути підставою для висновку про ймовірну упередженість або необ`єктивність судді Заболотного А.М. у цій справі, а відтак суд доходить висновку про необґрунтованість такого відводу.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, суд вважає за необхідне передати подану заяву про відвід для визначення судді з метою вирішення питання про відвід у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Відвід, заявлений ОСОБА_1 в заяві від 14.06.2022 року головуючому судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотному А.М. від розгляду справи № 303/371/22, визнати необґрунтованим.

Передати заяву про відвід до канцелярії Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, з метою вирішення питання про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Заболотний