Справа № 214/2260/22
2/214/3605/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушнерук Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Адвокатського об`єднання «МАКМЕЛ» Мельника Олександра Сергійовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Представники: від позивача адвокат АО «МАКМЕЛ» Мельник О.С.

ВСТАНОВИВ:

Адвокат АО «МАКМЕЛ» Мельник О.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 22 квітня 2022 року (надійшла до суду 28 квітня 2022 року), в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 вересня 2021 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1699; після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_3 ».

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 24 вересня 2021 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Дітей від шлюбу вони не мають. Протягом тривалого часу сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стосунки між ними погіршились, зникли почуття любові та взаєморозуміння, взаємоповага. Протягом останнього місяця, що передував зверненню до суду, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Можливості примирення та подальшого збереження сім`ї позивач не вбачає, оскільки, на її переконання, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер, а будь-які спроби примиритися не дали бажаного результату.

Ухвалою суду від 03 травня 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача адвокат АО «МАКМЕЛ» Мельник О.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , підтримав заявлені вимоги; відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 вересня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) укладено шлюб, зареєстрований Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1699 (а.с.12-а). Малолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, ведення господарства, відсутню взаєморозуміння та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, відсутності у подружжя дітей, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва шлюб серії НОМЕР_1 від 24 вересня 2021 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе відновити з огляду на заявлення її представником вимоги про відновлення дошлюбного прізвища.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, за рахунок коштів з Державного бюджету України, що становить 496 грн. 20 коп., інші 50% судового збору (496 грн. 20 коп. відповідно) стягнути з відповідача на її користь. Доказів, які б визначали можливість звільнення відповідача від сплати судового збору відповідачем не надано. Вимог про відшкодування інших процесуальних витрат по справі, із їх підтвердженням відповідними доказами, позивач не заявляла.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Адвокатського об`єднання «МАКМЕЛ» Мельника Олександра Сергійовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), зареєстрований 24 вересня 2021 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1699 розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 « ОСОБА_3 ».

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державного бюджету судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч.2 ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 31 травня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко