Справа № 242/338/22
Провадження № 2/242/596/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 р.

Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

Стислий виклад позиції позивача. Заперечення відповідача.

Позивач має малолітню дитину, батьком якої є відповідач. Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом дитинства 3 групи. Вона проживає з нею та доглядає за станом її здоров`я, піклується про неї. Батько дитини мешкає окремо, жодним чином не допомагає в утриманні дитини, хоча отримує пенсію.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання непрацездатної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він проживає разом з позивачкою та донькою за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком часу, коли вимушений доглядати за своєю матір`ю, яка мешкає в іншій області. Доказів того, що донька потребує постійного приймання препаратів і що такі були виписані лікарем не надано, також, не надано доказів, що позивач не взмозі утримувати дитину та не надано відомостей про розмір пенсії позивачки та доньки. Пенсія є єдиним джерелом його доходу, крім того, на його утриманні також перебуває літня матір. Вважає, що донька є дієздатною, позивачка не визнана її опікуном, а тому вважає її неналежним відповідачем. Проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Заяви та клопотання сторін.

Сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачем надано клопотання про витребування доказів.

Процесуальні дії у справі.

21.01.2022 р. судом зроблено запит щодо уточнення зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь на який отримано 24.01.2022 р.

25.01.2022 р. відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання.

14.03.2022 р. закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.1981 р.

Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, згідно Посвідчення серії НОМЕР_1 від 12.05.2014 р. є інвалідом дитинства 3 групи, що також підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК АВ № 0610587 від 02.11.2015 р. Також, згідно Посвідчення, ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу з 01.11.2015 р. та довічно у розмірі 1074,00 грн.

Згідно Довідки ЛКК № 29 від 28.01.2022 р. ОСОБА_3 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, лікування як людина з хронічною невиліковною хворобою.

Згідно Акту ОСББ «Люкс» ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , але з 24.07.2021 р. не мешкає за зазначеною адресою. Надано докази сплати комунальних послуг позивачкою.

Згідно виписного епікризу ОСОБА_3 проходила лікування у нейрохірурга, їй призначалося лікування.

Зазначене встановлено з доказів, наданих позивачкою.

В заперечення позову відповідачем надано копію пенсійного посвідчення та довідку про стан здоров`я матері, видану на тимчасово окупованій території та яку суд не може прийняти до уваги.

Інших доказів на підтвердження викладеного у відзиві на позовну заяву не надано.

За наявності відповідних доказів відповідач має право на звернення до суду із позовом про зменшення призначеного судом розміру аліментів.

Що стосується посилання на те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем по справі, то згідно статті 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Тобто, ОСОБА_1 , є належним позивачем по справі.

Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що донька є працездатною, не проходить лікування та ліки не призначаються лікарем, оскільки це спростовується доказами в матеріалах справи.

Суд вважає клопотання відповідача про витребування доказів щодо розміру пенсії позивачки та доньки таким, що не має значення для вирішення справи по суті, оскільки право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Задоволення клопотання про витребування доказів призведе лише до затягування розгляду справи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 СК України, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина тільки за наявності передбачених в законі умов. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а) походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біологічного походження); б) непрацездатність дочки, сина; в) потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г) здатність батьків надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим з батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (статті 182, 200 СК України).

Таким чином, розмір відповідних аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених у статті 82 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки, враховуючи стан здоров`я останньої, яка є непрацездатною особою, інвалідом дитинства ІІІ групи, та стан здоров`я відповідача, який є пенсіонером, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дитини, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. 12, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, і протягом всього часу проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 - дитиною з інвалідністю - та опікування нею.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення було складено та підписано 14.06.2022 року.

Суддя В.Г.Черков