Провадження № 2/127/78/22
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Бойко В.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовної заяви ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2022 року заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Луценко Л.В. задоволено. Цивільна справа № 127/27593/21 за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Маяк-2» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії передано до відділу прийому суду для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Бойко В.М.

Позовна заява подана з додержанням вимог статтей 175, 177 ЦПК України віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Підстави для повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження відсутні.

Вказана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України.

Крім того, у позовній заяві позивач просила суд звільнити його від сплати судового збору на підставі ЗУ «Захист прав споживачів».

Розглянувши дане клопотання суд прийшов до наступного висновку.

Зі змісту позовної заяви слідує, що відповідач, на думку позивача, допустив, порушення прав останнього як споживача через ненадання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 внаслідок порушення порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, а саме нежитлового приміщення № 35 площею 510,3 кв.м. за вказаною адресою, не введення його в експлуатацію та не проведення технічного обстеження цього приміщення, що стало підставою для звернення в суд з даним позовом. При цьому позивачем не сплачений судовий збір, а у позовній заяві, як і наступних його заявах про відсутність недоліків позовної заяви, він як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на Закон України «Про захист прав споживачів» та постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц ( провадження № 14-57цс18 ).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах у Постанові Вінницького апеляційного суду 05.01.2022 року зазначила, що не усі позовні вимоги ОСОБА_1 підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою апеляційного суду від 06 грудня 2021 року забезпечена можливість вирішення питання про віднесення чи не віднесення порушеного ОСОБА_1 спору у повному обсязі чи частково до сфери регулювання Законом України «Про захист прав споживачів» під час вирішення по суті заявлених позовних вимог та за наслідками необхідно розподілити судові витрати у справі, згідно норм цивільного процесуального законодавства, якими унормований зазначений порядок.

Разом з тим, положеннями ст. 136 ЦПК України передбачена можливість суду, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Аналіз змісту положень пункту першого статті 6 Конвенції та прецедентна практика Європейського суду з прав людини ( зокре-ма, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland )), вказують на те, що обов`язок по сплаті судових витрат не повинен перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а)військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері(батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ )особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом вказаної вище норми відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру є правом суду, а не його обов`язком. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 у справі №904/9117/17.

Розглянувши подане клопотання, судом встановлено достатньо підстав, які б в розумінні ст. 136 ЦПК України, з урахуванням роз`яснень п.29 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.05.2014 року №109 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказували на виключні обставини та надавали можливість відстрочити сплату судового збору позивачем.

За таких обставин, суд вбачає за можливе відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви до суду шляхом здійснення оплати його повного розміру до ухвалення судового рішення по справі.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір 2021», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн.) за кожну позовну вимогу.

За таких обставин, позивачу необхідно буде сплатити судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру, у повному розмірі до ухвалення судового рішення по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19,187, 258, 259, 260 цього Кодексу, ЗУ «Про судовий збір»,-

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання позовної заяви до суду, шляхом здійснення оплати його повного розміру до ухвалення судового рішення по справі.

Прийняти заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб у справі.

Копію ухвали, копію позовної заяви та доданих документів, надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, у мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Запропонувати відповідачу надати суду (в копії позивачу) протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження відзив на позов з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується відзив, якщо такі докази не надані позивачем або відповідачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення на відповідь з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення на відповідь, якщо такі докази не надані позивачем або відповідачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення на відповідь і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Справа буде розглядатися суддею Бойко В.М. у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: