Справа №664/2746/21
Провадження № 2/664/169/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 лютого 2022 року м. Олешки
Цюрупинський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Сіденка С. І.,
секретаря судових засідань Скорик Н. С.,
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Олешки Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він зі своєю родиною у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживав з 1976 року. З 27.08.2012 року позивач є власником вказаної квартири, про що є свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане Брилівською селищною радою Цюрупинського района Херсонської області та витягом про державну реєстрацію прав від 25.10.2012 №35991136. На даний час у вказаній квартирі зареєстрований син позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у вказаній квартирі не проживає з 2000 року. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження належним йому майном, просив суд постановити рішення, яким визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач у судовому засіданні позовну вимогу підтримав, на задоволенні заявлених вимог наполягав.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації та шляхом направлення повістки за відомим місцем проживання, відзиву по справі та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши думку учасників справи, свідків, суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 41КонституціїУкраїни кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317ЦКУкраїни власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319ЦКУкраїни власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями статті 391ЦКУкраїни власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.
Відповідно до частини другої статті 3СКУкраїни сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У відповідності до частини четвертої статті 156ЖКУРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно частини першої статті 405ЦКУкраїни члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені частиною другою статті 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 27.08.2012 року №15, яке видане Брилівською селищною радою Цюрупинського района Херсонської області, та витягом про державну реєстрацію прав від 25.10.2012 №35991136, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , власником є позивач по справі ОСОБА_1 .За адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією, наданою старостою Брилівського старостинського округу Виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Херсонського району Херсонської області при підготовці справи до розгляду. Відповідач у вказаному помешканні не проживає та не користується ним, витрати по його утриманню не несе. Вказана інформація підтверджується довідкою від 09.09.2021 року №1337 року, виданою Брилівським старостинським округом Виконавчого комітету Виноградівської сільської ради Херсонського району Херсонської області за підписом старости ОСОБА_3 та інспектора Цвєткова В.В. Реєстрація місця проживання відповідача створює перешкоди у здійсненні права власності позивача, оскільки через це позивач не має змоги повноцінно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показала, що є донькою позивача та рідною сестрою відповідача, в спірній квартирі позивач проживає сам, мати померла у 2006 році, а відповідач у 2000 році виїхав та за вказаною адресою вона його не бачила, його речі в квартирі відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач фактично з 2000 року і по день пред`явлення даного позову у спірній квартирі не проживає, тобто понад 21 рік, не є співвласником спірного житлового приміщення, до суду з вимогою про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення не звертався, факт його реєстрації у будинку створює позивачу безумовні перешкоди у володінні та користуванні своїм майном, суд прийшов до висновку про те, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст.4,6,10,12,13,76-81,263-265,280-282 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.
Повний текст рішення складено 09.02.2022р.
Суддя С.І. Сіденко