ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6129/22 Справа № 199/9469/21 Суддя у 1-й інстанції - Богун О.О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення порядку зустрічей з дитиною,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення порядку зустрічей з дитиною.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було зареєстровано шлюб.

Від спільного життя вони мають дитину: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що постійно проживає із відповідачем.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

З моменту розірвання шлюбу, позивач відвідує сина, забезпечує йому необхідні умови гармонійного розвитку, надає матеріальну допомогу та бажає брати активну участь у вихованні дитини, вирішування соціально-побутових питань, займається його лікуванням, вживає всіх необхідних заходів для захисту його цивільних прав та обов`язків.

Оскільки на даний момент відповідачка ОСОБА_2 перешкоджає позивачу здійснювати свої права та обов`язки щодо виховання дитини, позивач вважає за необхідне звернутись до суду із позовною заявою про усунення перешкод у спілкування дитиною.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, визначити наступний порядок зустрічей дитини з батьком:

кожний вівторок та четвер з 19-00 до 21-00, без присутності матері, з урахуванням зайнятості та стану здоров`я дитини;

кожну суботу тижня з 09-00 до 20-00 за місцем проживання батька;

половину днів під час осінніх, зимових та весняних канікул та 45 днів під час літніх канікул за місцем проживання батька, або в будь-якому іншому місці на території України або за її межами з метою оздоровлення та відпочинку дитини;

в інший час батько має право безперешкодно спілкуватися з сином протягом усього тижня в будні дні, в денний час по телефону та за допомогою електронного зв`язку;

сторона, з якою разом знаходиться дитина, згідно встановленого графіку разом із дитиною має право самостійно визначити місця відвідування культурно-масових заходів, дозвілля, відпочинку.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визначення порядку зустрічей з дитиною відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2015 року.

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 17.05.2022 №4/5-166, представленого належною юридичною особою Адміністрацією Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, рекомендовано визначити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кожні першу та третю суботу, неділю місяця, у період часу з 10-00 до 18-00 без ночівлі та без присутності матері.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин, на які він посилався при зверненні з позовною заявою, оскільки з наданих ним доказів та пояснень сторін не встановлено чинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні та вихованні дитини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положеннями ст.159 цього Кодексу передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно положень ст.ст. 12,13 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин, на які він посилався при зверненні з позовною заявою, оскільки з наданих ним доказів та пояснень сторін не встановлено чинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні та вихованні сина.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що мати (відповідач) чинить перешкоди позивачу у побаченнях та спілкуванні з дитиною, такі ним не надано і суду апеляційної інстанції.

Крім того, як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 , в яких останній просить суд встановити порядок його участі у вихованні дитини, відмінний від того, який визначений висновком органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 17.05.2022 №4/5-166, «Про визначення порядку зустрічей батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 », яким встановлено спосіб його участі у вихованні сина, та який не був предметом розгляду органом опіки та піклування.

Доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: