Справа № 161/891/22
Провадження № 2-о/161/90/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

з участю секретаря судових засідань - Міліщук Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Підгайцівська територіальна громада, про встановлення факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

19.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що у виданому їй державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №055648 від 20.03.2011, її ім`я було зазначено помилково як « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_1 ». За її замовленням на вказану земельну ділянку було виготовлено три технічних документації та внесено відомості до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. У зв`язку із тим, що працівниками Центру надання адміністративних послуг Ківерцівської міської ради та її виконавчого комітету було виявлено розбіжність у написанні імені та по батькові у державному акті та паспорті, заявнику було відмовлено у внесенні відповідних відомостей до реєстру.

Таким чином, з метою належного оформлення майнових прав на земельну ділянку, заявник просить встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №055648 від 20.03.2011.

Ухвалою суду від 25.01.2022 відкрито окреме провадження у справі.

До початку судового засідання представником заявника, адвокатом Мамченком І.О., було подано до суду заяву, відповідно до змісту якої він просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Від Підгайцівської сільської ради до суду також надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечували.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №055648, ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 і на підставі розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації від 08.02.2007 №51 є власником земельної ділянки площею 2,90 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано у Книзі записів реєстраціїї державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0555. Дата видачі державного акту - 20.03.2011 (а.с.6).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 29.01.2021 ПП ІТЦ «Вектор» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) згідно державного акту серії ВЛ №0555648 від 29.03.2021 (а.с.7-29).

Згідно копій Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021, НВ-021, НВ-021 від 21.04.2021, право власності на земельні ділянки к.н. :03:000:2174 площею 0,9044 га, к.н. :03:000:1944 площею 1,0018 га, к.н. :03:000:1717 площею 0,9971 га зареєстровано 21.04.2021 Відділом у Ківерцівському районі Міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області за ОСОБА_2 , громадянкою України, паспорт № НОМЕР_1 виданий 0716 від 14.01.2021, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , документ який став підставою для виникнення права власності - розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області №51 від 08.02.2007, документ, що посвідчує особу - державний акт від 29.03.2011 серії ВЛ №055648 (а.с.13, 54-68).

Одночасно з цим, відповідно до копії паспорта № НОМЕР_1 від 14.01.2021, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Пальче Ківерцівського району Волинської області (а.с.4).

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася у с.Пальче Ківерцівського району Волинської області (а.с.3).

Реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 - НОМЕР_2 (а.с.4).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, досліджені в ході розгляду докази, які були надані заявником, у своїй сукупності, дають підстави для висновку, що у паспорті № НОМЕР_1 та в Державному акті на право власності на землю серії ВЛ №055648 від 29.03.2011, виданому Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області наявні розбіжності у написанні імені та по батькові заявника, внаслідок допущення помилки в державному акті, яка виникла при його оформленні, що позбавляє заявника можливості усунути її в позасудовому порядку, а тому суд приходить до висновку про те, що саме ОСОБА_1 належить Державний акт на право власності на землю серії ВЛ №055648 від 29.03.2011.

Встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією її майнових прав.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 247, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку є обґрунтованою та підлягає до задоволення - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №055648 від 29 березня 2011 року виданий Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області (зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №00555), виданий на ім`я « ОСОБА_2 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30.05.2022

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк