Справа № 545/1714/15-ц
Провадження № 6/545/69/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

за участю секретаря Данко А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ноги Андрія Петровича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Подання було мотивоване тим, що на виконанні Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 48743207 з примусового виконання виконавчого листа № 2/545/1023/15 виданого 08.09.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення боргу в сумі 75000 грн. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 .

Також зазначивши, що на день внесення подання до суду рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10.06.2021 року подання державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_2 до повного виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13.08.2015 року у справі №545/1714/15-ц.

18.01.2022 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Ноги Андрія Петровича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною».

При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з вищенаведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Зазначає, що ОСОБА_1 ніяким чином не ухиляється від виконання судового рішення. Лише через відсутність майна та джерел доходу він не взмозі хоча б частково погасити існуючу заборгованість. Факт відсутності будь-яких ліквідних активів у власності боржника підтверджено матеріалами подання державного виконавця.

Ще 26.10.2015 року ОСОБА_1 з`являвся до державного виконавця й повідомив, що через скрутне фінансове становище не взмозі виконати судове рішення.

В 2018 році нетривалий час боржник був працевлаштований в ТОВ «Полтавахліб-3» й про це було відомо державному виконавцеві. З незрозумілих для боржника причин бухгалтерія підприємства не здійснювала відрахувань із його заробітної плати, хоча державним виконавцем й було направлено відповідну постанову щодо утримання частки із заробітку ОСОБА_1 задля часткового погашення боргу.

Будь-яким рухомим чи нерухомим майном боржник не володіє, кошти на розрахункових рахунках відсутні. ОСОБА_1 вичерпав всі можливі варіанти влаштуватись на достойну роботу в Україні й має намір працювати за кордоном. В 2019-2020 роках боржник вже був в Республіці Чехія й проходив навчання з подальшим стажуванням для роботи на промислових підприємствах, здобув відповідну кваліфікацію.

На сьогодні встановлена судом заборона виїзду за межі України перешкоджає боржнику виїхати за межі країни для працевлаштування й в подальшому для вжиття заходів щодо сплати боргу за рішенням суду. ОСОБА_1 має відкриту візу для працевлаштування в Чехії.

Крім того, ОСОБА_1 уклав трудовий договір для роботи на підприємстві в Чехії й отримав офіційний дозвіл на працевлаштування тому є всі передумови для початку трудової діяльності на чеському підприємстві. З коштів, які будуть зароблені, ОСОБА_1 має намір розпочати погашення існуючої заборгованості за судовим рішенням.

ОСОБА_1 прагне та робить все можливе, щоб заробити коштів та погасити заборгованість перед стягувачем.

Верховний Суд України у постанові від 19 травня 2015 року №667/4594/14-а дійшов висновку, що відсутність відповідного фінансового забезпечення може вважатися поважною причиною невиконання судового рішення.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості. Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 року за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга №23468/02, 67; 70).

ОСОБА_1 у судове засідання надав заяву в якій повністю підтримав подану ним заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, просив її задовольнити.

В судове засідання державний виконавець Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, на виконанні Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 48743207 з примусового виконання виконавчого листа № 2/545/1023/15 виданого 08.09.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення боргу в сумі 75000 грн. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 18.09.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48743207, копії якої направлено сторонам за вих. № 15973 від 22.09.2015 року (рекомендованим листом).

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем 18.09.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно відповіді із Заворсклянської сільської ради боржник на території сільської ради земельної ділянки та паю не має.

Державним виконавцем 22.10.2015 року здійснено виїзд для перевірки майнового стану боржника, про що було складено акт державного виконавця від 22.10.2015 року. Перевірити майновий стан не вдалося, оскільки боржника вдома не було.

До відділу ДВС 26.10.2015 року з`явився боржник та надав пояснення з приводу невиконання рішення суду.

Відповідно до отриманої відповіді на запит державного виконавця з ДФС встановлено, що відкриті розрахункові рахунки в ОСОБА_1 не виявлено.

Відповідно до отриманих відповідей з ПФУ та ДФС щодо місця отримання доходу ОСОБА_1 встановлено, що останній отримує дохід.

30.07.2018 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено зі місцем отримання боржником доходу - ТОВ «Полтавахліб-3». Станом на 18.01.2021 року із заробітної плати боржника на депозитний рахунок відділу кошти не надходили.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухомого майна на праві приватної власності не зареєстровано.

Відповідно до неодноразових витягів з Єдиного державного реєстру МВС України, згідно електронного запиту до МВС щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів та даних ТСЦ встановлено, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Державним виконавцем 01.02.2021 за вих. № 2214 боржнику направлено виклик з`явитися до відділу ДВС та надати пояснення з приводу невиконання рішення суду, який повернувся без вручення адресату.

Державним виконавцем 01.02.2021 року за вих. №2217 направлено запити до ГУ Держпродспоживслужби у Полтавській області, Управління держпраці у Полтавській області, ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин», Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби морського та річкового транспорту України. Згідно отриманих відповідей у боржника відсутнє майно.

Згідно інформації Державного земельного кадастру у боржника відсутні земельні ділянки.

Державним виконавцем 08.04.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника, яку за вих. №8830 направлено до банківських установ для виконання. Згідно відповідей з банківських установ рахунки у боржника відсутні.

Згідно електронного запиту до ДПС щодо перетину боржником державного кордону України встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , має закордонний паспорт № НОМЕР_2 та 10.06.2019 року, 02.01.2020 року та 04.01.2021 року перетинав кордон та виїжджав за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 вказаного Закону України встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю майна та джерел доходу не взмозі хоча б частково погасити існуючу заборгованість. Факт відсутності будь-яких ліквідних активів у власності боржника підтверджено матеріалами подання державного виконавця.

Верховний Суд України у постанові від 19 травня 2015 року №667/4594/14-а дійшов висновку, що відсутність відповідного фінансового забезпечення може вважатися поважною причиною невиконання судового рішення.

Враховуючи викладене, а також наявність доказів про працевлаштування ОСОБА_1 за кордоном, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ноги Андрія Петровича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, яке було вжите на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 10.06.2021 року по справі № 545/1714/15-ц, стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , закордонний паспорт серії НОМЕР_2 ).

Копію ухвали направити до Державної прикордонної служби України (01601, Україна, м. Київ, вул. Володимирська, 26, е-mail: ) - для виконання та державному виконавцю Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: А.Г. Потетій