Провадження № 2/947/1068/22
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Коваленко О.Б.,
за участю секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Дачно-будівельний кооператив «Внешторговець», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОМР, про усунення перешкод в користуванні майном,
15.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Дачно-будівельнии? кооператив «Внешторговець», ОСОБА_2 , третя особа без самостіи?них вимог Одеська міська рада про усунення перешкод в користуванні майном. Свої позовні вимоги він обґрунтовував тим, що позивач не може належним чином обслуговувати та під`їжджати до свого житлового будинку у зв?язку з тим, що діями відповідачів в`їзд на ділянку з АДРЕСА_1 , в кінці якої знаходиться будинок відповідача, є меншим ніж 3,5 кв. м, як це передбачено генеральним планом Обслуговуючого кооперативу «Дачно- будівельнии? кооператив «Внешторговець» та чинними нормам ДБН. У зв?язку з такими обставинами він просить усунути йому перешкоди в користуванні майном шляхом знесення перепон та збільшення ширини проїзду до 3,5 кв. м.
Представник позивача в судове засіданні не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. В той же час, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідачі будучи неодноразово повідомлений про дату та час судового засідання до суду не з`явилася, причин неявки не повідомили.
Третя особа, будучи неодноразово повідомленою про дату та час судового засідання, до суду не з`явилася, причин неявки не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Земельна ділянка була виділена ДБК «Внешторговець» рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 1089 від 25.12.1998 року. Відповідно до такого рішення було надано в постійне користування ДБК «Внешторговець» фактично займану земельну ділянку загальною площею 12 336 кв. м., у тому числі: земельну ділянку, площею 9441 кв. м. по АДРЕСА_1 .
Частина різниці в площі земельної ділянки, яка надана в користування та в подальшому вилучена за адресою: АДРЕСА_1 складає 934 кв. м. є землями загального користування ДБК «Внешторговець».
Дане рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 1089 від 25.12.1998 року було затверджене рішенням сесії Одеської міської ради № 120-ХХІІІ від 10.03.1999 року (номер 64 в додатку до вказаного рішення).
ДБК «Внешторговець» відповідно до Статуту, який був дійсний під час прийняття вищевказаних рішень, та затверджений загальними зборами протоколом № 297 від 09.07.1995 року був заснований з метою створення умов членів кооперативу для реалізації їх права на відпочинок та оздоровлення.
Пунктом 2 рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 1089 від 25.12.1998 року був затверджений генеральний план організації території за адресою: АДРЕСА_1 .
Даний генеральний план організації був отриманий позивачем з Департаменту архівної справи та діловодства ОМР листом № 3815-Б-11.1-21 та 3816-Б-11.1-21 від 14.11.2018 року та міститься в матеріалах судової справи.
Відповідно до генерального плану організації, який погоджений з Головним управлінням архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради та затверджений вищевказаним рішення виконавчого комітету, вказано, що «в`їзд на ділянку передбачений з провулку Гаршина шириною 3,5 кв. м., який забезпечує під`їзд пожежних автомобілів до кожного будинку. Для ділянок, які не мають гаражів
передбачені ділянки для стоянки особистого автотранспорту».
Крім того, необхідність проїзду шириною 3,5 м. до земельних ділянок власників також вказаний в листі Управління земельних ресурсів Одеської міської ради № 1362 від 16.04.1999 року.
В межах судової справи за клопотанням сторони позивача була проведена судова будівельно-технічної експертизи за результатами якої був наданий висновок за № 011/2021 від 10.08.2021 року.
Виходячи з проведеного дослідження документів, наявних в наданих матеріалах цивільної справи, та додатково наданих документів, які надійшли до ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» від сертифікованого інженера-геодезиста ОСОБА_3 , враховуючи результати проведеного візуального огляду, експертом було встановлено, що ширина фактичного проходу (проїзду) ДБК «Внешторговець» становить 1,37 м - 1,57 м, що не відповідає Схемі генерального плану, виготовленій Центром інженерних вишукувань Академії інженерних наук м. Одеси; п. 6.1.27 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019р. №104, та п. 12.4.5 ДБН В.2.3-4:2015 Автомобільні дороги. Частина І Проектування. Частина ІІ - Будівництво, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.09.2015р. №234.
проходу (проїзду) знаходиться металева фактична огорожа земельної ділянки №Б-3 (нумерація ділянки зазначена відповідно до Схеми генерального плану (кадастровий номер не визначено).
Фактична відстань між газовими опорами та фактичною огорожею земельної ділянки №Б-3 (нумерація ділянки зазначена відповідно до Схеми генерального плану (кадастровий номер не визначено), становить 2,76 м - 3,0 м , що не відповідає Схемі генерального плану, виготовленій Центром інженерних вишукувань Академії інженерних наук м. Одеси; п. 6.1.27 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019р. №104, та п. 12.4.5 ДБН В.2.3-4:2015 Автомобільні дороги. Частина І Проектування. Частина ІІ - Будівництво, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.09.2015р. №234 у зв?язку з тим, що з правої сторони від проходу (проїзду) знаходяться три металеві стовпи газові опори; з лівої сторони від проходу (проїзду) знаходиться металева фактична огорожа земельної ділянки №Б-3 (нумерація ділянки зазначена відповідно до Схеми генерального плану (кадастровий
номер не визначено).
Суд вважає, що даний висновок є належним та допустимим доказом наявності порушеного права позивача та, яке відповідно підлягає захисту в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Між тім, відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у зв`язку з діями відповідачів не має жодної можливості виконувати свої обов`язки відповідно до ст. 322 ЦК України, а саме здійснювати утримання (поточний та капітальний ремонт) своєї частини житлового будинку, виконувати дії направлені та збереження такого майна, та вільно здійснювати своє право власності щодо володіння, користування та розпорядження відповідно до ст. 317, 319 ЦК України (будь-який вантажний автомобіль не має можливості під`їхати, не може під`їхати у будь-яка підйомна техніка).
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.
Згідно із положеннями статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.
Статтею 83 ЗК України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).
Відповідно до статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
Статтею 152 ЗК України передбачено право землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.
За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а також право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 25.06.2018 по справі № 156/10/17.
З урахуванням вищевикладеного, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Згідно з ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України).
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів),
який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Дачно-будівельний кооператив «Внешторговець», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОМР, про усунення перешкод в користуванні майном, - задовольнити.
-шляхом демонтажу за рахунок Обслуговуючого кооперативу «Дачно- будівельний кооператив «Внешторговець металевих воріт (огорожі), які встановлені на в`їзді в кооператив за адресою: АДРЕСА_1 ;
Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Дачно-будівельний кооператив «Внешторговець», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 840 грн. у рівних частках, 420 грн. з кожного.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено у строк до 18.11.2022 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.