Номер провадження: 22-ц/813/4854/22
Номер справи місцевого суду: 522/6699/19
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого: Громіка Р.Д.,

суддів: Драгомерецького М.М., Князюка О.В.,

розглянувши заяву Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» та ОСОБА_1 про відвід судді Громіка Р.Д. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

встановив:

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року заяву голови громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» - ОСОБА_2 про вступ до справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, 26 жовтня 2021 року Громадська організація по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року апеляційну скаргу Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду, а саме шляхом подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року апеляційну скаргу Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року повторно залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, але не більше 10-ти днів з дня вручення скаржнику копії ухвали суду, а саме, шляхом подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

11 січня 2022 року скаржником до суду подано заяву про відвід головуючого судді Громіка Р.Д., яка вмотивована штучними перешкодами та не допуском до судочинства в апеляційній інстанції.

Також в даній заяві ОСОБА_1 зазначено, що заяву про недовіру і відвід судді Громіку Р.Д. він підтримує повністю, наполягає на задоволенні, бо останніми роками суддя Громік Р.Д. цинічно зловживаючи суддівською владою, нехтуючи принципом верховенства права, систематично перешкоджає доступу до суду та знищує правосуддя в апеляційній інстанції.

З наведених обставин вбачається, що заявники фактично, не згодні з процесуальними рішеннями суду в даній справі.

Проте відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Також слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Враховуючи викладене та на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що обставини, зазначені заявниками у заяві про відвід судді, не можуть бути підставою для його відводу, відповідно, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне передати справу до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України, судді для вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 252, 253 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Заявлений Громадською організацією по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» та ОСОБА_1 відвід судді Громіка Р.Д. визнати необґрунтованим.

Передати справу для вирішення питання про заявлений відвід в порядку ст. 40 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

О.В. Князюка