Справа № 344/1140/22
Провадження № 2/344/1682/22
У Х В А Л А

31 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., вивчивши матеріали позовної ОСОБА_1 до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу про визнання протиправним та скасування наказу в частині, стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування наказу №288 від 05.11.2021 в частині додатку №1 під №39 до наказу ректора ІФНТУНГ від 05.11.2021 за №288, що стосується ОСОБА_1 про відсторонення окремих працівників від роботи, стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи в сумі 40 000 грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 39 000 грн.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем подано суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення. В заяві вказано, що не працює, оскільки відсторонена від роботи без збереження заробітної плати до часу усунення причин, що його зумовили, немає інших жодних фінансових прибутків, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, пенсію також не отримує, проживає з чоловіком, який отримує пенсію по інвалідності, і син, 1992 р.н., який також не працює і перебуває на обліку в центрі зайнятості. Позивач входить до складу сім`ї, які не працюють. Майновий стан членів сім`ї позивача незадовільний, оскільки склалися такі обставини, що ніхто не працює, інших осіб у сім`ї з самостійним заробітком не має.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати - встановлюються законом.

Згідно з ч.1, 2 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану позивача.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 року у справі №585/2357/19 дійшов висновку, що при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Відстрочення сплати судового збору є правом суду, відповідно особа, яка заявляє відповідне клопотання має надати суду докази, що свідчать про її майновий стан.

Позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору.

Позивач не довів належними та допустимими доказами свою неможливість (відсутність коштів) сплати судового збору.

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ст.1 Закону України ,,Про судовий збір, судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлений на 2022 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2481 грн.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,4 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405 грн.); за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,4 грн.).

Позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру.

У позовній заяві позивач зазначила, що звільнена від сплати судового збору на підставі п.1, п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Позивачем не надано доказів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору згідно п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до правового висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 369/10046/18, зроблено висновок, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є заробітною платою, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, позивачці необхідно сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в сумі 992,4 грн. та вимоги майнового характеру щодо середнього заробітку за час відсторонення від роботи в сумі 40 000 грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 39 000 грн. в розмірі 992,4 грн. та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Ів.-Фр./ТГ м.Ів.-Фр./ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0009612; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області (назва суду, де розглядається справа).

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвалі недоліків, шляхом надання суду документа про підтвердження сплати судового збору в сумі 992,4 грн. за вимогу немайнового характеру та 992,4 грн. за вимоги майнового характеру щодо середнього заробітку за час відсторонення від роботи в сумі 40 000 грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 39 000 грн.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу про визнання протиправним та скасування наказу в частині, стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи та стягнення моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься не поданою та буде їй повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Бородовський