Провадження № 22-ц/801/263/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 рокуСправа № 127/16446/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариство «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування за апеляційною скаргою представника позивача приватного акціонерного товариство «Страхова Група «ТАС» - Сечка С.В. на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Бойка В.М., дата складення повного тексту рішення 14 червня 2021 року,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

В квітні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" в розмірі 98 000,00 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 , судовий збір в сумі 2 102,00 грн. на користь держави.

Провадження в суді апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник позивача приватного акціонерного товариство «Страхова Група «ТАС» - Сечка С.В. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права просив оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» судового збору в сумі 2102,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд попередньої інстанції помилково стягнув з відповідача витрати по оплаті судового збору на користь держави, а не на користь позивача, оскільки останній не звільнений від такої сплати та при зверненні до суду з вказаним позовом сплатив судовий збір у визначеному законом розмірі.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, тому в іншій частині рішення суду в силу ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в оскарженій частині не відповідає.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат місцевий суд послався на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та стягнув такі витрати з відповідача на користь держави.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду попередньої інстанції щодо розподілу судових витрат, з огляду на наступне.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як зазначено в ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом ПрАТ «СГ «ТАС» сплатив судовий збір у розмірі та порядку встановленому законом, а саме 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №911 від 10 липня 2020 року (а.с. 4).

Відтак, оскільки суд задовольнив позовні вимоги позивача в повному обсязі, сплачені ним кошти на сплату судового збору слід було компенсувати за рахунок відповідача. Проте суд помилково стягнув кошти по сплаті судового збору з відповідача на користь держави, а не на користь позивача.

Отже, обставини на які посилається представник позивача приватного акціонерного товариство «Страхова Група «ТАС» - Сечка С.В. в апеляційній скарзі, як на підставу перегляду судового рішення в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд неправильно застосував норми процесуального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині розподілу судових витрат, стягнувши понесені позивачем витрати по оплаті судового збору з відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - Сечки С.В. задовольнити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2021 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 2 102,00 грн., стягнувши зазначену суму на користь позивача приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета