Справа № 447/1714/21 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/811/666/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М.Ванівського, О.Я. Мельничук

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат з оплати житлово-комунальних послуг у порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

01.06.2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з останнього понесені витрати з оплати житлово-комунальних послуг у порядку регресу у розмірі 6 638,53 грн.

Позов обгрнтовувала тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим Гірською сільською радою Миколаївського району Львівської області. У зазначеній квартирі проживає вона ( ОСОБА_2 ) та відповідач. Кошти за надані комунальні послуги сплачує лише вона, відповідач відмовляється сплачувати кошти за такі чи в добровільному порядку відшкодувати витрати за комунальні послуги, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення понесених витрат з оплати житлово-комунальних послуг у порядку регресу у межах строків позовної давності за період 2019-2021 років. Просила позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати з оплати житлово-комунальних послуг у порядку регресу у розмірі 6 638 (шість тисяч шістсот тридцять вісім) гривень 53 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_2 .

Рішення суду в частині розподілу судових витрат оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення суду в частині розподілу судових витрат незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушеням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначив, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

Просить рішення суду скасувати в частині стягнення судового збору та постановити нове рішення, яким звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб інвалідністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанвоі Верховного Суду України від 01.03.2017 року у справі № 703/686/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з останнього понесені витрати з оплати житлово-комунальних послуг у порядку регресу у розмірі 6 638,53 грн.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 30 вересня 2021 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати з оплати житлово-комунальних послуг у порядку регресу у розмірі 6 638 гривень 53 копійки.

Однак, постановляючи оскаржуване рішення та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн, суд не звернув уваги на те, що такий є інвалідом ІІ групи, про що він зазначив у зазяві, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.79), що виключає стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії пенсійного посвідчення Серія НОМЕР_1 від 01.07.2020 року (а.с. 95) ОСОБА_1 присвоєно ІІ групу інвалідності довічно, а відтак відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково стягнув з ОСОБА_1 на користь позивачки судові витрати, оскільки судовий збір, сплачений ОСОБА_2 при подачі позовної заяви підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 16 червня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 вересня 2021 року в частині стягнення судових витрат скасувати.

Компенсувати ОСОБА_2 сплачений нею за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 908 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 червня 2022 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді О.М. Ванівський

О. Я. Мельничук