Справа № 454/360/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області про визначення порядку спілкування з дитиною,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить змінити час побачень з дочкою, визначений рішенням суду від 03.05.2017р. та наділити його правом забирати дитину на цілий день за місцем його проживання щосуботи або щонеділі.

Свої вимоги мотивує наступним.

Шлюб між сторонами розірвано. В них є спільна неповнолітня дочка ОСОБА_3 .

З серпня 2016 року сторони проживають окремо. Відповідачка створювала йому перешкоди в спілкуванні з дитиною і тому з цього приводу він звернувся з позовом до суду, який задоволено.

Протягом чотирьох років дочка виросла і йому мало часу спілкування з дитиною. Його вимоги надати більше часу для спілкування відповідачка ігнорує, що порушує його права як батька, права дитини та суперечить її інтересам.

Представник відповідачки адвокат Чернявський Р.І. подав відзив на позов, у якому вказав, що відповідачка погоджується надавати дочку щосуботи в період часу з 10.00год. до 15.00год без її участі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У сторін є спільна дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено із свідоцтва про народження.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02.03.2017р. розірвано шлюб між сторонами.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 03.05.2017р. відповідачку ОСОБА_4 зобов`язано усунути перешкоди позивачу ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 та визначено останньому спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме: в присутності матері з 17.30год. до 19.30год. у п`ятницю; з 12.30год. до 14.30год. в суботу; з 12.30год до 14.30год. в першу та третю неділю місяця.

З довідки №61 від 05.01.2021р. та акта обстеження матеріально-побутових умов встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом зі своїми батьками в будинку, який належить його батькові.

Орган опіки та піклування Червоноградської районної державної адміністрації висновком №265/02-21 від 23.09.2021р. вважає за доцільне визначити спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою щосуботи з 10.00год. до 15.00год.

В даних правовідносинах при вирішенні питання про участь батька у вихованні дитини відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Стаття 153 СК України закріплює положення про те, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За змістом частини першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Важливими для даних правовідносин є норми статті 159 СК України про те, що , якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина перша та друга).

На реалізацію права дитини на контакт з батьками, які проживають окремо спрямована Конвенція про контакт з дітьми, яка ратифікована Україною 20 вересня 2006 року, втілено відповідне право і в статті статі 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III.

Вирішення питання про участь позивача у вихованні дитини спрямоване на захист прав і свобод дитини та забезпечення її права на спілкування з обома батьками з врахуванням її якнайкращих інтересів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Судом за обставинами справи встановлено, що позивач є батьком дитини, з якою він бажає підтримувати зв`язки і приймати участь у її вихованні, матеріали справи не містять інформації, яка б свідчила про існування заборон для позивача або підтверджувала невідповідність його участі у вихованні дитини інтересам останньої.

Орган опіки та піклування висловив позицію про необхідність участі батька у вихованні дитини та при цьому дійшов висновку про доцільність визначення часу спілкування лише з 10.00год. до 15.00год.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України).

Тому, суд, відповідно до статі 159 СК України, враховує ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, а також інтереси дитини, рівність прав батьків і забезпечення гарантій прав дитини.

Суд дійшов висновку, що рекомендований органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні малолітньої дочки не відповідає інтересам дитини, оскільки є надто короткотривалим для проведення часу батька і дочки, виявлення батьківської любові і турботи, організації дозвілля.

Одночасно, судом не здобуто підстав для обмеження позивача у його батьківських правах та відмові у його прагненні до спілкуванні з дитиною.

Також, розуміючи існування конфліктної ситуації між сторонами, з метою уникнення впливу такого конфлікту на дитину, враховуючи час проживання дитини без батька та її вік, особливості її розвитку, суд обирає спосіб участі позивача у вихованні дитини в період часу з 10.00год. до 20.00год. кожної суботи

За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні наступним чином:

- кожної суботи з 10.00год до 20.00год..

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області, місцезнаходження: пр-т Шевченка,19, к.202, м.Червоноград, Львівська область.

Головуючий: М. Я. Адамович