Провадження № 22-ц/812/74/22 Головуючий суду першої інстанції Закревський В.І.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Миколаїв Справа 484/169/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Закревського В.І., в залі судового засідання в м. Первомайськ, о 11 год 23 хв, за заявою ОСОБА_1 , заінтересованих осіб - Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2021 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа Первомайська міська рада Миколаївської області.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що з липня 2008 року по 27 липня 2020 року вона та ОСОБА_6 проживали однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, що посвідчується довідками квартального комітету від 16 грудня 2020 року та актом проживання від 16 грудня 2020 року, який підписаний сусідами та засвідчений квартальним комітетом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вона займалася похованням померлого. За життя ОСОБА_6 заповіту не складав. Після смерті ОСОБА_6 вона звернулася до державного нотаріуса Першої первомайської державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовила їй в оформленні прав на спадщину, роз`яснивши, що потрібно встановити факт спільного проживання з спадкодавцем як чоловік та дружина не менше 5 років до відкриття спадщини.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 10 лютого 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 лютого 2021 року до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_3 .

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 10 лютого 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи вимоги заяви, суд виходив із того, що заявницею доведено факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 , вони мали спільний бюджет, спільне харчування, купували майно для спільного користування, тобто вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Крім того, заявницею було організовано поховання ОСОБА_6 .

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, де посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, просила скасувати його та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_6 приходиться їй рідним дядьком по матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вона та її рідний брат ОСОБА_8 в установлений законом строк після смерті матері прийняли спадщину, до складу якої увійшла 1/5 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частки цього ж домоволодіння.

21 жовтня 2020 року вона звернулась за заявою про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_6 до Першої первомайської державної нотаріальної контори.

Факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з її дядьком ОСОБА_6 не відповідає дійсності.

ОСОБА_6 на день своєї смерті проживав один та самостійно вів своє господарство. Даний факт підтвердив в судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_9 . Заявниця ОСОБА_1 приходиться їм родичкою, оскільки була одруженою з двоюрідним братом померлого, тому і допомагала останньому по господарству.

Крім того даний факт підтверджується довідкою про склад сім`ї, яка видана 04 травня 2021 року квартальним комітетом № 23. Із змісту довідки вбачається, що ОСОБА_6 на момент своєї смерті проживав один, і один вів своє господарство.

Даний факт не взятий судом першої інстанції до уваги, не надано оцінки цьому доказу, про нього не зазначено в рішенні суду, хоча довідка наявна в матеріалах справи.

Що стосується пояснень ОСОБА_1 про факт сумісного проживання, вони суперечать один одному, а саме: в судовому засіданні заявниця розповіла, що будинок АДРЕСА_1 не придатний до життя, тому вона проживає по АДРЕСА_2 .

Про факт смерті дядька вона дізналась напередодні поховання від своєї родички. Даний факт, як з`ясувалося потім, ОСОБА_1 їй повідомляти не збиралась, оскільки вона є спадкоємцем. Як тільки вона дізналась про смерть дядька, вона відразу виїхала до м. Первомайськ. Після похорон вона запропонувала ОСОБА_1 відшкодувати витрати, але остання відмовилась.

Як вбачається із висновків Верховного Суду України у справах зі спорів, що виникають із фактичних шлюбних відносин: «… сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце установлені відносини, які притаманні подружжю. Перебування в зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Спільна присутність на святах та пересилання коштів не можуть свідчити про те, що між сторонами усталені відносини, які притаманні подружжю. Сам собою факт періодичного відпочинку не є достатньою підставою для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Проживання чоловіка і жінки за однією адресою, що пов`язане з поділом майна після розірвання шлюбу та відсутність іншого місця проживання, не свідчить про сімейні відносини між ними».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Дорова А.О., доводи апеляційної скарги не визнала, просила суд залишити рішення суду першої інстанції без змін. При цьому зазначала, що ОСОБА_3 не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі, які могли б спростувати заявлені вимоги. Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на жодних доказах, а лише на припущеннях. Тобто вимоги ОСОБА_3 в апеляційній скарзі є необґрунтованими та недоведеними.

На день слухання справи від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав в будинку АДРЕСА_1 .

За інформацією Комунального підприємства Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації від 10 березня 2021 року станом на 31 грудня 2012 року за даними паперових носіїв інформації бюро наявний запис про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 за: ОСОБА_10 ; ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 в рівних частках на підставі рішення народного суду м. Первомайська Миколаївської області від 12 липня 1965 року.

Заінтересована особа ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За матеріалами спадкової справи, заведеної Першою первомайською державною нотаріальною конторою, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 (заявниця у справі) та ОСОБА_3 ( заінтересована особа).

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, ОСОБА_1 посилалася на те, що з лютого 2008 року проживала як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_6 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, після чого заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК України).

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав доведеним факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою той факт, що заінтересована особа у справі ОСОБА_3 є племінницею спадкодавця, а саме дочкою рідної сестри спадкодавця ОСОБА_15 , яка вже померла на час відкриття спадщини. Отже ОСОБА_3 має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 як спадкоємець другої черги, та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому заінтересована у вирішенні даної справи, а встановлений факт може вплинути на її спадкові права і обов`язки.

Таким чином, встановлення вказаного факту впливатиме також на права й обов`язки інших спадкоємців.

За таких обставин суд першої інстанції вказані обставини не врахував та дійшов помилкового висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із залишенням заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу без розгляду з підстав, передбачених частиною 4 статті 315 ЦПК України.

При цьому ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 294, 315, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 26 січня 2022 року.