Справа № 201/1506/22
Провадження № 2/201/1746/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2022р. ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Тарасюка О.О. (діє на підставі ордеру від 14.02.2022р. - а.с. 45) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про стягнення недоплаченого страхового відшкодування (а.с. 2-6).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 17.02.2022р. відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 48).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 05.08.2021р. о 12 год. 20 хв. сталася ДТП, за обставинами якої ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в районі електроопори №429 по вулиці Набережна Перемоги 134 в місті Дніпро, де своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду перешкоди. Внаслідок порушення правил дорожнього руху вказаною особою, відбулося зіткнення транспортного засобу «ГАЗ» з попутним автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 (належить позивачеві), який у той час зупинився попереду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 12.3. Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток і механічні пошкодження автомобілю «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 .

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2021р. по справі № 201/8488/21.

Власником пошкодженого автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно з полісом 201508824.

Про страховий випадок було повідомлено ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». 18.08.2021р. позивач звернувся із заявою до страхової компанії, у якій вказав реквізити для перерахування страхового платежу, а також надав лист-запрошення на незалежну експертизу, які отримані відповідачем 18.08.2021р.

З метою визначення розміру шкоди, на замовлення позивача експертом Дроздовим О.В. складено висновок експерта №3309/21 товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ» від 20.06.2021р., яким визначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль «Skoda Rapid», р.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок Д.Т.П., складає 97 509,61 грн. (без урахування складової ПДВ).

Відповідач, незважаючи на встановлення висновком вартості відновлювального ремонту в розмірі 97509,61 грн., 04.11.2021р. перерахував страховке відшкодування у розмірі 75482,63 грн.

При цьому, жодних погоджень про суму страхової виплати позивачем не надавалося, перерахування страхової виплати здійснено страховиком в односторонньому порядку.

На підставі викладеного, просив стягнути із ПрАТ «УСК» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 22026,98 грн. страхового відшкодування, 609,28 грн., а також компенсувати судові витрати.

Відповідач ПрАТ «УСК» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позовні вимоги не визнав. 08.06.2022р. від представника ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - адвоката Пилипця А.Ю. (діє на підставі ордеру від 14.02.2022р. - а.с. 89) до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 84-86), в якому відповідач не погодився із доводами позивача про наявність підстав для доплати страхового відшкодування. Зазначив, що згідно із п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, відповідачем замовлено проведення відповідних оцінювань у ФОП ОСОБА_3 . Відповідно до складеного ФОП ОСОБА_3 звіту № 1853 від 28.10.2021р., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 81305,80 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини.

Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачеві.

Заперечував проти прийняття до уваги висновку експерта, складеного на замовлення позивача, оскільки Законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку, зокрема, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк для визначення розміру шкоди (п. 34.3. ст. 34 Закону). Відповідачем у передбачений Законом строк організовано огляд транспортного засобу, про що складено відповідний акт огляду та здійснено страхове відшкодування.

Також вважав, що на підставі cт. 1194 ЦК України особа, у разі недостатності сплаченого страхового відшкодування, позивач може звернутися із вимогами до винної у ДТП особи за відшкодуванням різниці. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також представник відповідача надав заперечення на клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу (а.с. 87 - 88).

Представник позивачки - адвокат Тарасюк О.О. правом на надання відповіді на відзив не скористався. У наданій 08.06.2022р. заяві (а.с. 105) просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Представник відповідача - ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві просив, у разі неявки представника відповідача, справу розглядати без його участі (а.с. 86).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05.08.2021р. о 12 год. 20 хв. сталася ДТП, за обставинами якої ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в районі електроопори №429 по вулиці Набережна Перемоги 134 в місті Дніпро, де своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду перешкоди. Внаслідок порушення правил дорожнього руху вказаною особою, відбулося зіткнення транспортного засобу «ГАЗ» з попутним автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 (належить позивачеві), який у той час зупинився попереду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 12.3. Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток і механічні пошкодження автомобілю «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2021р. по справі № 201/8488/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 12).

Власником пошкодженого автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 10).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно з полісом 201508824, який діяв станом на момент ДТП (а.с. 13), що відповідачем не заперечується

18.08.2021р. ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування на розрахунковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк», надавши лист-запрошення на незалежну експертизу, у якому просив забезпечити явку представника страховика для участі в огляд ТЗ на 25.08.2021р. об 10 год. 00 хв. за відповідною адресою, попередивши про те, що у разі неявки представника, огляд буде проведено без його участі, які отримані відповідачем та зареєстровані за вхідним номером № 21-444743-24 від 18.08.2021р.. (а.с. 40-41).

04.11.2021р. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 75482,63 грн., що підтверджується випискою AT КБ «ПриватБанк» від 10.02.2022р. (а.с. 42).

Як видно із наданих відповідачем доказів, на замовлення страховика оцінювачем ФОП ОСОБА_3 складено звіт № 1853 від 28.10.2021р., яким визначена вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 81305,80 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини (а.с. 90 - 99).

Як вказує позивач, виплата здійснена без узгодження із ним розміру у відповідності до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відтак, позивач вважає, що страховик не повністю відшкодував йому оцінену шкоду, тому просить стягнути решту із страховика.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі

визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони - страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.

При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст. ст. 29, 36 Закону № 1961-IV), а також розрахований з урахуванням фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті запчастин пошкодженого в ДТП авто. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону №1961-IV).

Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 року по справі № 522/438/18, від 20.03.2019р. по справі № 695/882/15-ц.

З матеріалів справи видно, що ДТП внаслідок якої було заподіяної механічні пошкодження автомобілю «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачеві, сталась з вини водія ОСОБА_2 , що на момент ДТП керував транспортним засобом «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 забезпечений полісом страхування цивільно-правової відповідальності страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с. 13).

Таким чином, суд доходить висновку про те, що саме на ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» покладено обов`язок відшкодувати завдані позивачеві матеріальні збитки в розмірі оціненої шкоди та в межах ліміту страхування.

При виплаті страхового відшкодування розмір останнього було визначено виходячи із вартості відновлювального ремонту, визначеної за замовленням страховика суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3 в сумі 81305,80 грн. (з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні - 0,53) (а.с. 96).

Однак оцінювач ОСОБА_3 при складанні звіту не попереджався про кримінальну відповідальність, діяв від імені страхової компанії на підставі оплатного договору, що може свідчити про його заінтересованість при вчиненні дій в інтересах відповідача.

Окрім того, акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 11.08.2021р. склав Гончаров В.П. - начальник відділу врегулювання, а не сам оцінювач (а.с. 99-100).

Відповідно до п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395(далі - методика) технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Згідно із п. 5.2. Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Відповідно до п. 5.3. Методики до початку технічного огляду оцінювач (експерт) ознайомлюється з наданими документами і фіксує такі дані (якщо вони необхідні для складання висновку):

Однак відповідачем не долучено до відзиву ані відповідного рішення про проведення огляду ТЗ без огляду особисто експертом, який складатиме висновок, ані доказів запрошення позивача на огляд ТЗ. Відповідний підпис в акті огляду ТЗ ОСОБА_1 - відсутній (а.с. 99-100).

З огляду на викладене, суд не приймає доводи страхової компанії про те, що позивач не мав правових підстав самостійно обирати експерта для визначення розміру шкоди, оскільки позивач мав на це право згідно п. 34.4 ст. 34 Закону .

Також суд враховує, що згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Поряд з цим, з матеріалів справи видно, що позивач не був ознайомлений зі звітом оцінювача ФОП ОСОБА_3 від 05.08.2021р. № 1853, не подавав заяву, у якій погодився б із визначеною страховиком сумою страхового відшкодування.

Відтак,04.11.2021р. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 75482,63 грн. на рахунок позивача ОСОБА_1 без дотримання установленого ст. 36 Закону узгодження розміру страхового відшкодування з потерпілим, а також за відсутності вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування.

Тому позивач звернувся до судового експерта для визначення розміру завданих йому збитків та в подальшому її представник направив відповідний висновок страховику з заявами та досудовими вимогами про виплату страхового відшкодування в розмірі, визначеному висновком експерта.

Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався.

Відтак, з метою визначення розміру матеріального збитку, позивач звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В.

Висновком експерта № 3309/21 від 20.09.2021р. визначено, що вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових чистин - 0,5307), заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля пошкодженого «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 97509,61 грн., без урахування ПДВ (а.с. 14-25).

Тому сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті дорівнює 22026,98 грн. (97509,61 грн. - 75482,63 грн. - 0,00 грн., де 97509,61 грн. - вартість матеріального збитку відповідно до висновку експерта Дроздова Ю.В., 75482,63 грн. - фактично сплачене страхове відшкодування, 0,00 грн. - франшиза).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Суд бере до уваги указаний висновок експерта Дроздова Ю.В. як належний і допустимий доказ з огляду на те, що статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У висновку експертного дослідження експерта Дроздова Ю.В. від 20.09.2021р. зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду (а.с. 14).

З огляду на те, що висновок експерта одержаний у порядку, встановленого законом, суд вважає наданий позивачем висновок експерта належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

Під час розгляду справи відповідачем (страховиком) не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів того, що наданий позивачем висновок експерта є неправильним або неповним та, що експертом при визначені розміру збитків було включено пошкодження, які не були заподіяні транспортному засобу внаслідок ДТП.

Експерт ОСОБА_4 є атестованим експертом України, включений до реєстру експертів, має вишу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення - товарознавчих експертиз за спеціальністю: 12.2 «Визначення вартості колісних, транспортних засобів, розміру збитку заподіяного власникові - транспортного засобу» свідоцтво № 544 від 28.09.2001р., видане на підставі рішення Центральної експертно- жваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, на момент надання висновку дійсне (до 21 грудня 2023 року) (а.с. 38, 39).

Слід зазначити, що відповідно до п. 5.2 Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Отже, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду здійснюється у разі потреби і не є обов`язковим згідно вимог Методики.

З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення майнової шкоди, завданої наслідками ДТП в сумі недоплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню та з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає стягненню 22026,98 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено, то їх слід розподілити наступним чином.

При подачі позову позивачем сплачений судовий збір відповідно до ставки, встановленої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 992,40 грн. за позовні вимоги майнового характеру (а.с. 1), які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача з урахуванням задоволення позову у повному обсязі.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта Дроздова Ю.В., який має свідоцтво про державну реєстрацію ФОП та кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (висновок виготовлений на вимогу позивача), наявність квитанції про оплату проведення експертизи в розмірі 4000,00 грн. (а.с. 39), а також приймаючи до уваги задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмір 4000,00 грн.

Щодо стягнення оплати за отримання правничої допомоги з відповідача.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із ч. 4 ст. 58 ЦК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Повноваження адвоката Тарасюка О.О. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством - ордером від 14.02.2022р. (а.с. 45).

Судом встановлено, що 04.02.2022р. між позивачем ОСОБА_5 і адвокатом Тарасюком О.О. укладено договір про надання правової допомоги № 04/02 та додаткову угоду до договору від 04.02.2022р. (а.с. 74 - 77), предметом якої є надання правничої допомоги при збиранні доказів, написанні позову, підготовка інших процесуальних документів. Вартість гонорару визначена у п. 3 договору в розмірі 3000,00 грн. за 1 годину адвоката. Кількість годин визначається звітом адвоката в акті приймання-передачі послуг.

20.05.2022р. адвокатом складено звіт із переліком наданих послуг: попереднє опрацювання матеріалів справи та збирання доказів, ознайомлення та аналіз матеріалів судового провадження по справі № 201/8488/21 (справа по ДТП від 05.08.2021р.), опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, підготування необхідного пакету документів для подання позову до суду. Кількість годин - 3. Разом вартість складає 9000,00 грн. (а.с. 78).

Також між позивачем і адвокатом Тарасюком О.О. 20.05.2022р. підписано акт приймання-передачі послуг на суму 9000,00 грн. (а.с. 79).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19).

Суд вважає, що понесені витрати на правничу допомогу підтверджені належним і допустимими доказами (ордером, укладеним договором, звітом адвоката, актом приймання-передачі виконаних послуг), тому вони приймаються судом до уваги.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону).

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно із ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.05.2021р. по справі №910/7586/19 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц).

Суд виходить із того, що витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом даної справи (в якій адвокат готував позовну заяву, інші процесуальні документи), враховуючи обґрунтованість та пропорційність їх розміру з урахуванням виконаної адвокатом роботи та предмету спору, підлягають стягненню у розмірі 9000,00 грн.

Доводи представника відповідача, що суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу, оскільки вони є завищеними, судом не приймається, оскільки при вирішенні питання про розподіл судових витрат в першу чергу суд враховує, що ці витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим, з урахуванням складності справи, яка розглянута у порядку загального провадження у декількох засіданнях із розглядом ряду заяв і клопотань сторін.

Відтак, при розподілі витрат на правову допомогу суд враховує визначений договором гонорар адвоката в розмірі 9000,00 грн.

Загальний розмір судових витрат, який слід стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 становить 13992,40 грн. (992,40 грн. (судовий збір) + 4000,00 грн. (витрати на експертизу) + 9000,00 грн. (витрати на правничу допомогу).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди 22026,98 грн. (двадцять дві тисячі двадцять шість гривень 98 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 13992,40 грн. (992,40 грн. (судовий збір) + 4000,00 грн. (витрати на експертизу) + 9000,00 грн. (витрати на правничу допомогу). .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 14 червня 2022 року.

Суддя О.С. Наумова