Провадження №2-др/522/22/22
15 червня 2022 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Кулябко О.В.
розглянувши у судовому засіданні представника ОСОБА_1 - адв. Міхальова Ю.О. про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договорів купівлі-продажу,
У провадженні Приморського районного суду м.Одеса знаходилась справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договорів купівлі-продажу.
Рішенням суду від 27.01.2022 року у задоволені позову ОСОБА_3 - відмовлено.

31.01.2022 року представник відповідача ОСОБА_1 - адв. Міхальова Ю.О. надала суду клопотання про розподіл судових витрат, в якому просила стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму витрат на правову допомогу, понесених відповідачем під час розгляду справи у розмірі 20 000 грн., копію договору про внесення змін до договору про надання правничої допомоги від 03.07.2019 р., копію акту наданих послуг за договором від 03.07.2019 р., копію квитанції про перерахування гонорару по справі за договором від 03.07.2019 р., копію описку вкладення до поштового відправлення про направлення документів позивачу долучила до поданого клопотання

Розгляд зазначеної клопотання було призначено на 28.02.2022 року.

У судове засідання призначене на 28.02.2022 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_3 - - адвокат Гаврилін А.В. на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням воєнного стану. Розгляд справи відкладено на 11.04.2022 року.

В обґрунтування письмових заперечень ОСОБА_3 поданих до суду 08.04.2022 року зазначено, що з січня 2022 року рух справи їй не відомий, нею були отримані від представника Міхальової Ю.О. копії документів щодо суми послуг правничої допомоги у справі №522/21961/19, будь-яких супровідних документів щодо статусу таких документів у справі нею не отримувались. Копія акту хоча і формально містить суми, але вони не узгоджуються зі змістом договору щодо надання правничої допомоги, крім того існують розбіжності між договором і актом, так як у договорі йде мова про гонорар, а в акті про послуги. В акті не зазначено в чому полягає складність справи, скільки часу витрачено адвокатом на цю справу, детальний опис кожної послуги. Підготовка простих клопотань на думку ОСОБА_3 не може вважатись складною юридичною допомогою. Також явка представника в судовому засіданні не визнавалась обов`язковою, а тому адвокату не обов`язково було з`являтись до суду та брати участь у судових засідань. Тому вважає, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні таких вимог.

У судове засідання призначене на 28.02.2022 року сторони не з`явилися. На адресу суду надійшли заперечення проти стягнення витрат на правничу допомогу від ОСОБА_3 , а також клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням воєнного стану на більш пізній час через існуючу небезпеку її життю та здоров`ю. Розгляд справи відкладено на 25.05.2022 року.

У судове засідання призначене на 25.05.2022 року сторони не з`явилися. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Розгляд справи відкладено на 15.06.2022 року.

25.05.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_3 про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку із з тим, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи, про що долучила копію довідку МСЕК серії 12ААВ №527802 від 24.05.2022. Також на електронну адресу суду 25.05.2022 року заява представника ОСОБА_3 - адв. ОСОБА_7 про вступ у справу, як представника по справі №522/21961/19.

На електронну адресу суду 27.05.2022 року надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_1 - адв. Міхальової Ю.О. про повідомлення про результат розгляду в судовому засіданні заяви про винесення додаткового рішення.

Ухвалою суду від 02.06.2022 року внесені виправлення, а саме описки в ухвалі суду від 21.02.2022 року

У судове засідання 15.06.2022 року були присутні: позивач ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_3 - адв. ОСОБА_7 , відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_1 - адв. Міхальова Ю.О. в судове засідання не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. В судовому засіданні адв. ОСОБА_7 просив залучити до матеріалів справи №522/21961/19 докази відправлення судових повісток та інформацію Укрпошти про рух відправлень.

Суд на місці ухвалив: залучити до матеріалів справи заяву адв. ОСОБА_7 доказів відправлення судових повісток та інформацію Укрпошти про рух відправлень.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 17.06.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договорів купівлі-продажу.

Рішенням суду від 27.01.2022 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - відмовлено.

08.04.2022 року позивач ОСОБА_3 надала до суду заперечення, в обґрунтування заперечень зазначено, що з січня 2022 року рух справи їй не відомий, нею були отримані від представника Міхальової Ю.О. копії документів щодо суми послуг правничої допомоги у справі №522/21961/19, будь-яких супровідних документів щодо статусу таких документів у справі нею не отримувались. Копія акту хоча і формально містить суми, але вони не узгоджуються зі змістом договору щодо надання правничої допомоги, крім того існують розбіжності між договором і актом, так як у договорі йде мова про гонорар, а в акті про послуги. В акті не зазначено в чому полягає складність справи, скільки часу витрачено адвокатом на цю справу, детальний опис кожної послуги. Підготовка простих клопотань на думку ОСОБА_3 не може вважатись складною юридичною допомогою. Також явка представника в судовому засіданні не визнавалась обов`язковою, а тому адвокату не обов`язково було з`являтись до суду та брати участь у судових засідань. Тому вважає, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні таких вимог.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові від 22.12.2018 р. у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі.

За роз`ясненнями п.20 постанови Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами статей 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний суд зазначав, що у підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний правовий висновок щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката міститься у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17 та від 16.09.2019 у справі № 755/6702/16-а.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Також згідно із статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Разом з клопотанням про розподіл судових витрат від 31.01.2022 року, представником відповідача ОСОБА_1 - адв. Міхальова Ю.О. було надано Договір про зміни від 17.03.2020 року. до договору про надання правової допомоги від 03.07.2019 року, Акт від 27.01.2022 року наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 03.07.2019 року, за яким сума гонорару за надану правничу допомогу складає 33 600,00 грн. та оригінал квитанції №0.0. від 28.01.2022 р., відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив гонорар по справі №522/21961/19 в розмірі 10 000 грн.

Згідно зазначеного Акту від 27.01.2022 року, вартість послуг за надану правничу допомогу, які відповідач поніс внаслідок розгляду справи №522/21961/19 та адвокатом Міхальовою Ю.О. відповідачу ОСОБА_1 було надані наступні послуги:

- участь в судових засіданнях 17.02.2020, 23.03.2020, 11.05.2020, 22.06.2020, 25.11.2020, 15.03.2021, 22.06.2021, 02.09.2021, 06.12.2021, 27.01.2022 по справі №522/21961/19, вартість яких становить 21 600 грн. ( 1 судове засідання - 2700 грн.);

- підготовлено документи по справі: відзив на позовну заяву, відзив на заяву про збільшення позовних вимог, клопотання про закриття провадження по справі, пояснення на заперечення представника позивача щодо клопотання про забезпечення судових витрат, пояснення на заперечення представника позивача щодо клопотання про закриття провадження по справі, клопотання про зловживання процесуальними правами позивачем, вартість яких становить 8400 грн. (підготовка 1 документу - 1200 грн.);

- ознайомлення з матеріалами інших судових справ та зняття їх копій №522/20838/19, № 522/21452/19 з метою підготовки клопотання про зловживання процесуальними правами позивачем, вартість яких становить 2400 грн. (одне ознайомлення складає 1200 грн.)

- ознайомлення з матеріалами справи №522/8840/19 з метою отримання копії протоколу судового засідання в якому міститься інформація щодо залишення без розгляду та повернуто позивачу, вартість яких становить 1200 грн.

Згідно Договору про надання правової допомоги від 03.07.2019 року Бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту з метою захисту інтересів Клієнта в якості його захисника. (89-94 т.3).

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що 03.07.2019 року між АБ «Міхальова та партнери» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги, згідно якого здійснено представництво інтересів в Приморському районному суду м. Одеси при розгляді справи №522/8840/19 (а.с.89-94 т.3).

07.11.2019 року Договором про зміни до договору про надання правничої допомоги від 03.07.2019 року, яким змінено викладення підпункту 1 пункту «Строк дії договору» в наступній редакції: «Договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 24 наступних календарних місяців» (а.с.88 т.3).

17.02.2020 року Договором про доповнення до договору про надання правничої допомоги від 03.07.2019 року, яким внесено доповнення до Договору від 03.07.2019 р.:

- підпунктом 1.-2 в пункт 2 «Надання правничої допомоги здійснюється у наступних формах» - представлення інтересів Клієнта в Приморському районному суді м.Одеси при розгляді справи №522/21961/19;

- підпунктом 2.2 в пункт 3 «Гонорар» - гонорар за представлення інтересів в Приморському районному суді м.Одеси при розгляді справи №522/21961/19 складає 25 000 грн. (а.с.87 т.3).

17.03.2020 року Договором про доповнення до договору про надання правничої допомоги від 03.07.2019 року, яким внесено зміни до Договору від 03.07.2019 р. шляхом:

- викладення пункту 2 розділу 4 «Строк дії договор» в наступній редакції : «За умови не надіслання однією із сторін договору протягом одного місяця до закінчення строку договору заяви про припинення договору - договір підлягає пролонгації на той самий строк»;

-включення підпункту 2-3 в пункт 2 розділу 3 «Гонорар» в наступній редакції 6 «За надання інших видів професійної правничої допомоги у справі №522/8840/19 гонорар складає 50 000 грн»;

- включення підпункту 2-4 в пункт 2 розділу 3 «Гонорар» в наступній редакції : «За надання інших видів професійної правничої допомоги у справі №522/21961/19 гонорар складає 50 000 грн.» (а.с.13-а т.4)

08.10.2020 року ОСОБА_1 здійснив поповнення рахунку - гонорар адвокату Міхальовій Ю.О. у справі №522/21961/19 за договором про надання правничої допомоги від 03.07.2019 р. на суму 10 000 грн. (а.с.86 т.3)

28.01.2022 року ОСОБА_1 здійснив платіж - гонорар адвокату Міхальовій Ю.О. у справі №522/21961/19 за договором про надання правничої допомоги від 03.07.2019 р. на суму 10 000 грн. (а.с.13 т.4)

Згідно наданого Акту від 27.01.2022 року наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 03.07.2019 року вартість послуг становить 33600 грн.

Відповідно до Постанови ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Виходячи із системного аналізу Великої Палати, надання адвокатом правової допомоги та факт оплати таких послуг може підтверджуватися різними доказами, зокрема, наступними:

- відповідний договір про надання правової допомоги;

- розрахунок наданих послуг;

- детальний опис виконаних доручень клієнта;

- акт прийому-передачі виконаних робіт;

- платіжні доручення, квитанції або касові чеки на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом;

- інші документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 04 березня 2021 року по справі № 280/429/19.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Велика Палата ВС у своїй постанові від 19.02.2020 р. по справі № 755/9215/15-ц роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту, тому твердження позивача є помилковими.

У справі № 922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт.

Із заяви вбачається, що представник просить стягнути суми витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс внаслідок розгляду справи №522/21961/19 за надані наступні послуги:

- участь в судових засіданнях 17.02.2020, 23.03.2020, 11.05.2020, 22.06.2020, 25.11.2020, 15.03.2021, 22.06.2021, 02.09.2021, 06.12.2021, 27.01.2022 по справі №522/21961/19, вартість яких становить 21 600 грн. ( 1 судове засідання - 2700 грн.);

- підготовлено документи по справі: відзив на позовну заяву, відзив на заяву про збільшення позовних вимог, клопотання про закриття провадження по справі, пояснення на заперечення представника позивача щодо клопотання про забезпечення судових витрат, пояснення на заперечення представника позивача щодо клопотання про закриття провадження по справі, клопотання про зловживання процесуальними правами позивачем, вартість яких становить 8400 грн. (підготовка 1 документу - 1200 грн.);

- ознайомлення з матеріалами інших судових справ та зняття їх копій №522/20838/19, № 522/21452/19 з метою підготовки клопотання про зловживання процесуальними правами позивачем, вартість яких становить 2400 грн. (одне ознайомлення складає 1200 грн.)

- ознайомлення з матеріалами справи №522/8840/19 з метою отримання копії протоколу судового засідання в якому міститься інформація щодо залишення без розгляду та повернуто позивачу, вартість яких становить 1200 грн.

Всього до сплати 33600 грн.

Представником Міхальовою Ю.О. був наданий акт надання послуг від 27.01.2022 р., в якому зазначено, що вона приймала участь в судових засіданнях 17.02.2020, 23.03.2020, 11.05.2020, 22.06.2020, 25.11.2020, 15.03.2021, 22.06.2021, 02.09.2021, 06.12.2021, 27.01.2022 по справі №522/21961/19, вартість яких становить 21 600 грн. ( 1 судове засідання - 2700 грн.), однак з матеріалів справи вбачається, що представник Міхальова Ю.О. брала участь в судових засіданнях: 17.02.2020, 23.03.2020, 18.05.2020, 22.06.2021, 20.05.2021, 22.06.2021, 02.09.2021, 06.12.2021, 27.01.2022, тобто у дев`яти судових засіданнях, судового засідання 11.05.2020 та 15.03.2021, які зазначені представником відсутні взагалі, 25.11.2020 судове засідання не відбулось через перебування судді на лікарняному, 16.03.2021 судове засідання не відбулось через не явку сторін, тому було відкладено, згідно довідки секретаря судового засідання.

Однак, згідно умов Договору від 03.07.2019 року та змін до вказаного договору, адвокатом та ОСОБА_1 не обумовлена вартість послуги, а саме участі адвоката Міхальової Ю.О. в судових засіданнях, де за 1 судове засідання вартість її послуги становить 2700 грн.

Тому з урахуванням вартості послуг, які надав адвокат Міхальова Ю.О., їй були сплачені кошти у розмірі 20 000 грн. (квитанція №1168591 від 08.10.2020 р. на суму 10 000 грн., квитанція №0.0..1 від 28.01.2022 року на суму 10 000 грн.), а тому суд вважає, що сума яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 20 000 грн., які складаються з витрат на правничу (правову) допомогу.

Відповідно до Постанови ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до Постанови ВС від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18, Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Щодо клопотання позивача ОСОБА_3 поданого 25.05.2022 року про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку із з тим, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи, про що вона долучила копію довідку МСЕК серії 12ААВ №527802 від 24.05.2022 суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки витрати на правову допомогу не відноситься до витрат понесених по сплаті судового збору.

Таким чином, суд зазначає, що витрати на ведення справи підтверджені адвокатом Міхальовою Ю.О., а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258-260, 264, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Клопотання про розподіл судових витрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати в сумі 20 000 (двадцять тисяч гривень 00 копійок), які складаються з витрат на правничу (правову) допомогу.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.06.2022 року.

Суддя Л.В.Домусчі