Справа № 703/344/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про звільнення майна з-під арешту,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк» про звільнення майна з-під арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 .

Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що є єдиним спадкоємцем першої черги після ОСОБА_2 та прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

14 вересня 2021 року вона звернулась до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на підставі якої була заведена спадкова 60/2021.

03 листопада 2021 року позивач звернулась до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру.

Однак, нотаріусом за наслідками розгляду її заяви була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру у зв`язку із наявністю арешту на все майно ОСОБА_2 .

З указаної постанови позивачем було встановлено, що підставою обтяження є постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АМ №221358 від 30.03.2010, виданої Смілянським міським відділом ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції.

В подальшому нею з інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно самостійно встановлено, що наявний арешт нерухомого майна ОСОБА_2 згідно постанови про арешт майна номер 57016705, виданої 19.02.2019 Смілянським МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області.

Наявність вказаних обтяжень позбавляє позивача можливості оформити право власності на спадкове майно.

Оскільки в інший спосіб вона позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування, тому вимушена звернутись до суду з позовом про скасування арешту нерухомого майна.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2022 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін та залучено відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

У поданій до суду заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Назаренко С.М. направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника АТ КБ «Приватбанк», свою позицію щодо можливості задоволення позову не висловив, у вирішенні цього питання поклався на розсуд суду. Повноваження представника підтверджуються доданою до заяви довіреністю № 136-К-О від 20 січня 2021 року. Відзиву на позов від цього відповідача до суду не надходило.

Відповідач - АТ «Райффайзен банк Аваль», свого представника в судове засідання не направив, про причини його неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки. Відзиву на позов від цього відповідача до суду не надходило.

Третя особа - відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника в судове засідання не направив, про причини його неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена шляхом направлення судової повістки. Письмові пояснення третьої особи щодо позову до суду не надходили.

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які відповідають правовідносинам, врегульованим нормами ЦК України щодо права власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 померла доводилась позивачу матір`ю.

Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.01.2022 ОСОБА_2 була власником квартири АДРЕСА_1 . Право власності у неї виникло на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2003, посвідченого приватним нотаріусом Новіковим І.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 8378.

14.09.2021 ОСОБА_1 звернулась до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . На підставі поданої заяви заведена спадкова справа 60/2021.

03.11.2021 позивач звернулась до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

Під час підготовки до видачі свідоцтва нотаріусом було встановлено, що на все майно спадкодавця накладено арешт постановою Смілянського МВ ДВС Смілянського МУЮ АМ №221358 від 30 березня 2010 року.

В зв`язку з цим, нотаріус Смілянської державною нотаріальної контори відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що залишилась після смерті ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як встановлено з відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 06.04.2010 за реєстраційним номером обтяження 9698218 зареєстровано арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 . Підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, АМ №221358, 30.03.2010, Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно.

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.02.2019 за номером запису про обтяження 30351421 (спеціальний розділ) зареєстровано арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 . Підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна, серія та номер 57016705, видана 19.02.2019, видавник: Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45589577 від 19.02.2019 11:24:50, ОСОБА_3 , Смілянський Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Об`єкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 .

З повідомлення відділу ДВС від 05.01.2022 встановлено, що перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, що містить інформацію із спецрозділу Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, відносно боржника ОСОБА_2 у відділі перебували наступні виконавчі провадження:

- виконавче провадження № 13872116 з примусового виконання постанови № 3-4740, виданої 21.04.2008 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 51,00 грн. штрафу, завершене 28.12.2009, виконавчий документ повернуто до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області;

- виконавче провадження №24702550 з примусового виконання судового наказу № 2-н-482, виданого 21.12.2010 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» боргу в сумі 2828,93 грн., завершене 30.12.2011, виконавчий документ повернуто до КП «Смілакомунтеплоенерго»;

- виконавче провадження №36905682 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2011, виданого 27.10.2009 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» боргу в сумі 29622,96 грн., завершене 17.09.2013, виконавчий документ повернуто ПАТ «Райффайзен банк Аваль»;

- виконавче провадження №4846536 з примусового виконання судового наказу № 703/3753/15-ц, виданого 03.08.2015 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» боргу в сумі 6065,24 грн., завершене 17.12.2015, виконавчий документ повернуто ТОВ «Сміла Енергоінвест»;

- виконавче провадження № 50157556 з примусового виконання судового наказу № 2-н/703/604/15, виданого 14.07.2015 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» боргу в сумі 6065,24 грн., завершене 31.08.2017, виконавчий документ повернуто до ТОВ «Сміла Енергоінвест»;

- виконавче провадження №54905961 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №4672, виданого 26.05.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» несплачену в строк за кредитним договором №б/н від 08.09.2010 року боргу в сумі 76708,22 грн., завершене 21.06.2018, виконавчий документ повернуто ПАТ КБ «Приватбанк»;

- виконавче провадження №57016705 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №4672, виданого 26.05.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» несплачену в строк за кредитним договором №б/н від 08.09.2010 року боргу в сумі 76708,22 грн., завершене 07.12.201, виконавчий документ повернуто до приватного нотаріуса.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із нормою статті 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК Україничасом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її .

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Такий же висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19).

Отже, права ОСОБА_1 , як спадкоємиці після смерті її матері ОСОБА_2 порушені та підлягають захисту в обраний позивачем спосіб шляхом зняття арешту з указаної частини квартири.

Суд зазначає, що будь-яке обтяження права власності має переслідувати певну законну мету, бути співмірним та не перевищувати меж права вільного здійснення права власності майном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Загальний стандарт «справедливого балансу» - це стандарт захисту від втручання в право власності в рамках ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачений в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції». Втручання в право власності повинно бути визначене в чітко встановленому правовому джерелі в внутрішньодержавній правовій системі. В прецедентному праві Європейського Суду оцінюються всі випадки втручання в право власності під єдиним принципом справедливого балансу.

Втручання повинно відповідати вимогам законності. Вимоги законності виходять з принципу «верховенства права» - одного із основоположних принципів демократичного суспільства, який міститься у всіх статтях Конвенції.

В обох контекстах слід приймати до уваги досягнення справедливого балансу між конкуруючими інтересами.

Недотримання принципу пропорційності (співмірності) буде порушенням ст. 1 Першого Протоколу щодо права особи на мирне володіння своїм майном.

В даному випадку вимоги «справедливого балансу» щодо втручання в право власності позивача не дотримані, адже вона позбавлена можливості у визначений законом спосіб оформити свої спадкові права та отримати документи на спадкове майно.

Суд зазначає, що утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі ст.24, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 263, 265, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про звільнення майна з-під арешту задоволити повністю.

Скасувати арешт нерухомого майна, накладеного постановою Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АМ №221358 від 30.03.2010, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 9698218.

Скасувати арешт нерухомого майна, накладеного постановою Смілянського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області, серія та номер: 57016705, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 30351421 (спеціальний розділ).

Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Лєскова, 9, ;

відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ;

третя особа - відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса місцезнаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Житомирська, 6, .

Суддя І.Я. Биченко