П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року

м. Рівне

Справа № 566/1297/20

Провадження № 22-ц/4815/399/22

Головуючий у Млинівському районному суді

Рівненської області: суддя Бандура А.П.

Час, дата і місце ухвалення рішення суду

першої інстанції: 12 год. 15 хв. 10 листопада

2021 року у смт. Млинів Дубенського району Рівненської області

Повний текст рішення складено: 15 листопада 2021 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача,: ОСОБА_3 ; про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ; про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Мотивуючи свої вимоги, зазначав, що 05 липня 2020 року, о 03 год. 00 хв. на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 238 км + 500 м, відповідач, керуючи транспортним засобом DAF XF, номерний знак НОМЕР_1 та буксируючи причіп JANMIL, номерний знак НОМЕР_2 , не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом Т-40, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який буксирував причіп Б/М, номерний знак НОМЕР_4 . Через порушення вимоги п.п. 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху постановою Млинівського районного суду Рівненської області справа від 24 липня 2020 в справі №566/810/20 року відповідач був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні з розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення порушник свою вину визнав. При цьому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) було знищено майно позивача, яке транспортувала третя особа, а саме 18 бджолопакетів вартістю 14 400 грн. та 20 бджолосімей, середня вартість однієї з яких становить 2 000 грн., тобто разом 40 000 грн.

Позивач покликався на те, що займається бджільництвом більше 10 років, підтвердженням чого є ветеринарно-санітарний паспорт пасіки. На час ДТП в нього в наявності було 30 бджолосімей. Крім того, протягом квітня-травня 2020 року він ще придбав 18 бджолопакетів, що підтверджується відповідними товарними чеками. Після ж ДТП в нього залишилося лише 10 бджолосімей.

З наведених підстав просив стягнути на свою користь з ОСОБА_2 завдану шкоду у розмірі 54 400 грн. внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не доведено, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що в транспортному засобі під керуванням ОСОБА_3 знаходилися вулики з бджолосім`ями та спецінвентарем, а відтак відсутній безпосередній причинний зв`язок між ДТП, що трапилась 05 липня 2020 року з вини ОСОБА_2 , та завданням матеріальної шкоди.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де він покликався на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та порушенні норм процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що суд попередньої інстанції, визнавши необхідним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення, повинен був відкласти розгляд справи та постановити відповідну ухвалу в порядку ст. 223 ЦПК України. Покликався на порушенням відповідачем вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України щодо подання відзиву, адже його копії позивач не отримав, а суд першої інстанції цю обставину залишив поза увагою. На думку заявника, в матеріалах справи наявні усі належні та допустимі докази для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, і є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої прийнято це судове рішення.

Із викладених спонукань просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення по суті позовних вимог.

У поданому відзиві представник відповідача - адвокат Шевчук В.М. просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповіді на відзив позивач зазначав, що згідно з Інструкцією з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, інформацію з приводу уламків вуликів у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, оскільки вона не стосувалася транспортних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

Як відомо з постанови Млинівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2020 року, 05 липня 2020 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_2 на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 238 км + 500 м керував транспортним засобом DAF XF, номерний знак НОМЕР_1 , буксирував причіп JANMIL, номерний знак НОМЕР_2 ., не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Т-40, номерний знак НОМЕР_3 , який буксирував причіп Б/М, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Копіями товарних чеків від 01 травня 2020 року, 15 квітня 2020 року, 05 квітня 2020 року підтверджується купівля у фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 18 бджолопакетів на загальну суму 14400 грн.

Згідно з актом ветеринарно-санітарного обстеження пасіки від 06 липня 2020 року, в.о. начальника Олешківської РДЛВМ ОСОБА_6, начальником ОРУ ГУ ДПСС в Херсонській області ОСОБА_7, в присутності бджоляра ОСОБА_1 було проведено ветеринарно-санітарне обстеження пасіки.

В результаті обстеження встановлено, що на день його проведення пасіка з бджолосім`ями в кількості 10 бджолородин знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , присадибне господарство ОСОБА_1. Ветеринарно-санітарний паспорт пасіки видано Олешківською РДЛВМ 10.05.2011р. № 35. При цьому вказано, що 13 березня 2020 року, у власника було 30 бджолородин.

Частиною першою ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною третьою ст. 12, частинами першою, п`ятою, шостою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.ст. 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі.

При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Між тим, позивачем за результатами розгляду справи в суді попередньої інстанції, а також перегляду справи апеляційним судом, не було доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони спричинення відповідачем збитків, понесення збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та понесеними збитками в розмірі 54 000 грн.

Відповідно до частин першої, другої ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Однак сам по собі факт притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за виниклу ДТП не спонукає до покладення на нього обов`язку з відшкодування бажаної позивачем шкоди.

Апеляційний суд погоджується з судом попередньої інстанції, що позивач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази нав підтвердження, зокрема, кількості бджолосімей, наявних на причепі третьої особи безпосередньо на момент виникнення ДТП, факту їх загибелі у відповідній кількості внаслідок такої події, повноважень пасічника на перевезення пасіки, дотримання останнім усталених правил транспортування бджіл, а також того, що загибель комах відбулась саме від зіткнення транспортних засобів.

Відсутня й в матеріалах справи економічна оцінка збитків позивача, як власника пасіки.

Хоча згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, однак будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове розв`язання цивільно-правового спору, позивач не надав, а апеляційним судом здобуто не було.

Вирішуючи ж питання щодо дослідження доказів, які не подавалися до суду першої інстанції, а саме оптичного носія, апеляційний суд враховує як вимоги ч. 1 ст. 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Проте позивач не довів об`єктивну неможливість неподання цього доказу до суду місцевого з причин, що не залежали від нього, хоча сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції, а не зволікати з цими процесуальними обов`язками до того часу, коли їм буде відмовлено в задоволенні позовних вимог за недоведеністю, а потім вишукувати нові засоби доказування й вимагати долучити їх до апеляційної скарги.

Виключного значення для правильного вирішення справи поданий до апеляційної скарги доказ також не має, висновку суду попередньої інстанції не спростовує, позаяк сама лише світлина та відеофіксація причепу з вуликами не доводить, зокрема, розмір завданих позивачу збитків та кількості знищених бджолосімей.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Приходячи до переконання до відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції також бере до уваги положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32). Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Судовий збір, що понесений відповідачем при поданні апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на його ж рахунок.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків