Справа № 350/22/20
Номер провадження 2/350/42/2022
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2022 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 , -
В обґрунтування поданого позову позивач зазначав, що наказами Головного управління від 14.12.2019 №№ 9-646/15-15-СГ, 9-651/15-15-СГ, 9-650/15-15-СГ, 9-645/15-15-СГ, 9-649/15-15-СГ, 9-647/15- 15-СГ, 9-648/15-15-СГ, 9-644/15-15-СГ, та від 15.12.2015 №№9-652/15-15- СГ, 9-655/15-15-СГ, 9-653/15-15-СГ, 9-654/15-15-СГ, «Про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки» громадянину ОСОБА_1 надано в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населеного пункту с.Цінева Рожнятівського району.
Відповідно до пункту 4.1., 4.2. договорів оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 12% (дванадцять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, яка вноситься орендарем на розрахунковий рахунок Цінівської сільської ради Рожнятівського району за перший рік у п`ятиденний строк після підписання договору оренди землі.
Згідно пункту 4.7., 4.7.1., 4.7.2. договорів оренди землі, у разі невнесення орендної плати у строки визначені пунктами 4.1., 4.2. договорів оренди землі, у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цими договорами та стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення.
Згідно із пунктом 14.1.136. Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Враховуючи вищенаведене та умови договорів оренди землі ОСОБА_1 у добровільному порядку не сплачено штраф та пеню за несвоєчасну сплату орендної плати, тому Головне управління вимушене звернутись до суду з позовом про примусове стягнення штрафу та пені за несвоєчасну сплату оренди землі з ОСОБА_1
07 вересня 2020 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення, відповідач вказав, що відповідно до пунктів 8.2.1 та 13.2 Договорів оренди від 22.04.2019 та ст. 17 Закону України «Про оренду землі», зазначені земельні ділянки вважаються переданими від Орендодавця до Орендаря, після їх реєстрації 16.07.2020, а тому, саме з цієї дати Орендодавець є таким, що виконав покладений на нього обов`язок передати в користування земельні ділянки уретані, що відповідає умовам цього Договору (пункт 8.2.1 Договорів оренди). Отже, враховуючи те, що земельні ділянки, передані за Договорами оренди вії 22.04.2019 від Орендодавця до Орендаря - 16.07.2020, відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», п. 287.1 ст. 287 та п. 287.7 ПК України, строк сплати орендної плати для ОСОБА_1 за Договорами оренди від 22.04.2020 настав 16.07.2020 а тому, позовні вимоги про стягнення штрафу та пені за порушенні строків сплати орендної плати є безпідставними та не підлягають до задоволення.
Сторони в судове засідання не прибули.
Від представника Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримають повністю.
Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ч.1 ст.223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Оскільки відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, тому суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у його відсутності при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.2019 між сторонами були укладені договори оренди землі земельних ділянок, які розташовані за межами населеного пункту с. Цінова державної власності сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :02:008:0011 площею 5.5969 га; :02:008:0010 площею 14.2396 га; :02:008:0008 площею 4.6324 га; :02:008:0013 площею 0.4399 га; :02:008:0014 площею 3.1783 га; :02:008:0001 площею 3.1061 га; :02:008:0006 площею 12.851 1 га; :02:008:0017 площею 1.5094 га; :02:008:0015 площею 2,7141 га; :02:008:0007 площею 19.0987 га; :02:008:0009 площею 8,4466 га; :02:008:0005 площею 14.0418 га. ( а.с.18-101).

Відповідно до повідомлення про нарахування штрафу та пені за несвоєчасну сплату орендної плати від 09.09.2019 №31-9-0.6-5208/0/2-19 (а.с.11-14), відповідачу пропонувалось у 10-денний строк, з часу отримання даного листа, сплатити штраф та пеню на розрахунковий рахунок Цінівської сільської ради Рожнятівського району із зазначенням призначення платежу та повідомити у строк не пізніше двох робочих днів з часу сплати штрафу та пені Головне управління із долученням квитанції про їх сплату. Відповідачем не заперечується факту отримання даного повідомлення.

Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі статтею 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктами 1,2 частини першої статті 4 вказаного Закону встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Відповідно до статті 123 ЗК України,надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

За приписами статті 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч.1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до т. 15 ЗУ «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно ч.3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Зі змісту статей 525, 526 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ч. 4 ст. 124 Закону України «Про оренду землі» передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно ст. 14 вищезазначеного Закону, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 15 зазначеного Закону, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; оренда плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Статтею 16 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

У відзиві на позовну заяву, відповідач посилається на те, що земельні ділянки, передані за Договорами оренди вії 22.04.2019 від Орендодавця до Орендаря - 16.07.2020, коли відбулася реєстрація вказаних договорів, а тому, позовні вимоги про стягнення штрафу та пені за порушенні строків сплати орендної плати є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Суд не приймає вказані мотиви відповідача, вважає, що договори від 22.04.2019 дійсні з моменту їхнього підписання, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У постанові Верховного суду України у справі за №6-127цс13 сформульована також наступна правова позиція: вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. Прохання учасника правочину не здійснювати реєстрацію договору оренди земельної ділянки, волевиявлення на укладення якого він виявляв у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, не є підставою для визнання договору недійсним у порядку, визначеному частиною третьою статті 203 та частиною першою статті 215 ЦК України

Отже, аналіз вищенаведених норм права дає достатні підстави зробити висновок, що сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим відповідач вчасно не вніс плату за оренду земельних ділянок, тому з нього підлягає до стягнення вказана в позові сума штрафу та пені за несвоєчасну сплату орендної плати за орендовані земельні ділянки.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280 - 282, 284 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення штрафу та пені за несвоєчасну сплату орендної плати за орендовані земельні ділянки, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь Дубівської ОТГ Калуського району Івано-Франіквської області ( отримувач ГУК у Івано-Франківській області/ТГ Дубівська/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), р/р UA 0009654; код платежу 20081100) - 35608,01 ( тридцять п`ять тисяч шістсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області -1921 гривню судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: