Справа № 455/1638/16-ц
Провадження № 2/455/61/2022
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/1638/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

13.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про стягнення коштів за договором позики в якій просить винести рішення, яким стягнути з відповідачів, спадкоємців першої черги, в рівних частинах на його користь за договором позики в сумі 30000,00 доларів США, що еквівалентно сумі 769500,00 гривень.

До позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2016 року справу розподілено судді ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 14.12.2016 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

05.01.2017 року до суду від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 поступила заява про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою судді від 11.01.2017 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 10 годину 30 хвилин 26.04.2017 року.

Ухвалою суду від 06.03.2017 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Старосамбірського районного Львівської області від 14.12.2016 року.

26.04.2018 року позивач ОСОБА_1 подав суду уточнену позовну заяву.

Наказом від 01.08.2018 року суддю ОСОБА_7 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку».

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №104/08/2018 від 06.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл між суддями. 07.08.2018 року призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2018 року справу передано для розгляду судді ОСОБА_8 .

Ухвалою судді від 08.10.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 01.04.2019 року, яке неодноразово відкладалося.

Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_8 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №23/07/2020 від 14.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 06.08.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 07.10.2020 року.

Ухвалою суду від 07.10.2020 року підготовче засідання відкладено на 10 годину 00 хвилин 17.03.2021 року, яке було неодноразово відкладено.

Ухвалою суду від 05.08.2021 року підготовче засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 17.12.2021 року, яке неодноразово відкладалося.

09.12.2022 року позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його представник адвокат Кушнірук В.М. надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому просив позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики, у зв`язку з важким матеріальним та моральним станом з боку відповідачів у справі, залишити без розгляду та судове засідання, призначене на 10 годину 00 хвилин 09.12.2022 року провести без його участі та без участі позивача ОСОБА_1 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Їхній представник адвокат Єрмола А.П. в підготовчому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кушнірука В.М. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 . Однак адвокат просила стягнути з позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи, оскільки справа слухається з 2016 року і розгляд справи затягувався з вини позивача.

Згідно п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кушнірука В.М. про залишення позову без розгляду, яка подана до початку розгляду справи по суті, підлягає задоволенню.

Щодо прохання представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Єрмоли А.П. про розподіл судових витрат необхідно зазначити наступне.

Як вбачається із поданого відзиву, представником відповідачів зазначено, що згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку відповідачі, у зв`язку із розглядом справи очікують понести судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17258,92 гривень.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 142 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Заявляючи заяву про стягнення судових витрат у розмірі 17258,92 гривень пов`язаних із правовою допомогою, адвокат Єрмола А.П. не зазначила, які дії позивача ОСОБА_1 у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 14.01.2021 року (справа №521/3011/18, провадження № 61-10254св20) для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката відповідачами надано суду: договір №23/03-17 про надання послуг з консультації стосовно експертного дослідження від 01.03.2017 року, акт надання послуг №76 від 10.03.2017 року.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Таким чином, звернення позивача ОСОБА_1 до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами. Його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачами ОСОБА_9 та ОСОБА_3 витрати на правову допомогу.

З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідачів на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.142, 258-260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення коштів за договором позики- залишити без розгляду.

У задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Єрмоли А.П. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Роз`яснити позивачу про його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Пошивак Ю.П.