621/4155/21
УХВАЛА

09 червня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

судді Бібіка О.В.,

з участю: секретаря Сосницької К.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Первинна профспілкова організація Виробничого підрозділу «Основ`янська дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Вільної профспілки Південної залізниці про визнання незаконним та скасування наказу та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 до суду звернувся ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Первинна профспілкова організація Виробничого підрозділу «Основ`янська дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Вільної профспілки Південної залізниці про визнання незаконним та скасування наказу №93/ОС від 23.12.2021 про відсторонення ОСОБА_1 від роботи з 23.12.2021 та поновлення на роботі за основним місцем роботи та за внутрішнім сумісництвом (чергування на дому) з 23.12.2021 та виплатити заробітну плату з 23.12.2021 по день поновлення на роботі.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Українська залізниця" заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

На підставу відсутності предмета спору представник відповідача посилається на наказ № 17/ОС від 01.03.2022, яким позивача ОСОБА_1 допущено до роботи. А вимога про стягнення середнього заробітку є похідною від основної, тому провадження у справі належить закрити в цілому.

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти закриття провадження у справі, посилаючись на те, що його протиправно було відсторонено від роботи і ця протиправність знаходиться у прямому причинному зв`язку із вимушеним прогулом. Ефективне відновлення порушення його трудових прав має відбутись у спосіб компенсації середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Факт допущення до роботи є перериванням триваючого порушення його прав з боку відповідача, а не відновленням порушеного права в ефективний спосіб.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд вислухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами справи, дійшов наступного:

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Отже, предметом спору у даній справі є протиправність відсторонення працівника від роботи та пряма детермінація пов`язаних із цим наслідків, а саме, компенсація середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) відступив від висновку, сформульованого у зазначених постановах, конкретизувавши його таким чином: закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Вирішальним при прийнятті рішення, виходячі із доказаного факту допущення позивача до роботи з 01.03.2022, та невирішеного питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з дня відсторонення позивача 23.12.2021 по 01.03.2022, є усталена судова практика, а саме, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи, що між сторонами залишилось невирішеним питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, викликаного відстороненням позивача від роботи, підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.255 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Українська залізниця" Григор`єва І.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 09.06.2022.

Суддя: