Справа № 202/3597/21
Провадження № 2/202/331/2022
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря Ситника С.О.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, про визнання осіб такими, що проживали однією сім`єю, визнання права на спадкування, визнання права власності на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, про визнання осіб такими, що проживали однією сім`єю, визнання права на спадкування, визнання права власності на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Богатирьова С.В. та замінено відповідача ОСОБА_5 на відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, про визнання осіб такими, що проживали однією сім`єю, визнання права на спадкування, визнання права власності на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Позивач, її представник та третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Пархоменко Ю.С в судовому засіданні зазначила, що сторона позивача зловживає своїми процесуальними правами, а тому просила залишити позов без розгляду.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи та додані до неї письмові документи, надавши належну оцінку поведінці позивача та її представника, вживши усіх необхідних заходів для надання стороні позивача достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях, з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи, доходить наступного висновку.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 43,44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Зазначене вище відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20) та від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21).

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

З матеріалів справи вбачається, що підготовчі судові засідання у справі було призначено неодноразово, однак судове засідання, призначене на 17.01.2022 року, відкладено за письмовим клопотанням представника позивача - адвоката Богатирьова С.В. у зв`язку із зайнятістю останнього в іншому судовому засіданні, з розгляду адміністративної справи.

Судове засідання, призначене на 07.02.2022 року, відкладено у зв`язку із неявкою в судове засідання сторін та інших учасників справи. При цьому причини неявки позивачем та її представником повідомлено не було.

Судове засідання, призначене на 23.02.2022 року, відкладено в судовому засіданні за клопотанням представника позивача для ознайомлення з відзивом на позовну заяву. Дане ознайомлення було реалізовано представником позивача адвокатом Богатирьовим С.В. цього ж дня, тобто 23.02.2022 року.

Судове засідання, призначене на 24.03.2022 року, відкладено у зв`язку із неявкою в судове засідання сторін та інших учасників справи. При цьому причини неявки позивачем та її представником повідомлено не було.

Судове засідання, призначене на 19.04.2022 року, відкладено за письмовим клопотанням представника позивача - адвоката Богатирьова С.В. у зв`язку із зайнятістю останнього в іншому судовому засіданні, з розгляду цивільної справи.

Судове засідання, призначене на 26.05.2022 року, відкладено за письмовим клопотанням представника позивача - адвоката Богатирьова С.В. у зв`язку із зайнятістю останнього в іншому судовому засіданні, з розгляду цивільної справи.

Також представник позивача 15.06.2022 року направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в якому адвокат вказує на свою зайнятість в іншому судовому засіданні по адміністративній справі, що призначено без участі сторін. При цьому, жодних доказів на підтвердження вказаних посилань адвокат не надає.

В свою чергу, позивач також не з`являється в судові засідання.

Отже, судові засідання, призначені на 17.01.2022, 07.02.2022, 24.03.2022 року, 19.04.2022 року, 19.04.2022 року та 15.06.2022 року не відбулись у зв`язку із неявкою належним чином повідомленої позивача ОСОБА_2 та її представника.

Суд приймає до уваги, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який з 05:30 25 травня 2022 року продовжено строком на 90 діб. Однак, враховує, що позивач та її представник припинили з`являтись у судові засідання до початку введення в Україні воєнного стану та, у випадках подання до суду заяв про відкладення, представник позивача посилається виключно на свою зайнятість в інших судових провадженнях.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У відповідності до позиції Верховного Суду, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в п.20 постанови від 13 березня 2019 року при розгляді справи № 199/6713/14-ц (Провадження № 14-92 цс 19), за змістом частини другої статті 44 ЦПК України перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Зазначене узгоджується із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У той же час, неодноразові неявки позивача, якою було ініційовано судовий спір, та її представника, є безумовним проявленням неповаги до суду та позбавляють суд можливості своєчасно розглянути справу, що призводить до порушення прав учасників процесу та норм процесуального законодавства.

З огляду на викладене, а також враховуючи строки перебування даної справи в провадженні, суд вважає, що правові підстави для повторного відкладення судового засідання з метою виклику позивача, відсутні та це призведе до безпідставного затягування розгляду справи, а, відтак, до порушення розумних строків її розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, про визнання осіб такими, що проживали однією сім`єю, визнання права на спадкування, визнання права власності на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, 200, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, про визнання осіб такими, що проживали однією сім`єю, визнання права на спадкування, визнання права власності на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Повне судове рішення складено 17 червня 2022 року

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський