Номер провадження: 22-ц/813/6126/22
Справа № 495/726/20
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

в порядку вирішення питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2020 року в справі №495/726/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 6 лютого 2020 року до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с.57-60).

28 жовтня 2020 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2020 року (а.с.61-66).

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2020 року змінено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 6 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття; рішення в частині стягнення судового збору залишено без змін (а.с.147-148).

5 листопада 2021 року ОСОБА_5 , який не є стороною по справі, подав апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2020 року (а.с.161-166).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення суду залишено без руху (а.с.170).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2020 року повернуто ОСОБА_5 з підстав не усунення недоліків поданої апеляційної скарги (а.с.174).

18 січня 2022 року ОСОБА_1 , який не є стороною по справі, подав апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2020 року (а.с.177-182).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду залишено без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в сумі 1261,00 грн. (а.с.187).

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 січня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху надіслано 1 лютого 2022 року скаржнику ОСОБА_1 на зазначену ним в апеляційній скарзі адресу.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 січня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху розміщено в Єдиному реєстрі судових рішень.

Достовірно знаючи про подання апеляційної скарги без сплати судового збору, скаржник ОСОБА_1 рухом справи на протязі п`яти місяців не цікавився.

Станом на 17 червня 2022 року недоліки поданої апеляційної скарги шляхом сплати судового збору не усунені, кошти на сплату судового збору в установленому законом розмірі до спеціального фонду України не зараховано.

Отже, має місце несплата судового збору за подання апеляційної скарги, що є процесуальною підставою для повернення апеляційної скарги.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Сторонами по справі про стягнення аліментів на утримання дитини є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 .

Законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевірена в апеляційному порядку 21 вересня 2021 року за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 .

Надалі двічі на рішення суду подано апеляційну скаргу ОСОБА_5 5 листопада 2021 року та ОСОБА_1 18 січня 2022 року, при тому кожного разу апеляційні скарги подались без сплати судового збору, що мало наслідком залишення апеляційних скарги без руху для усунення недоліків.

Дані особи, як то ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не є сторонами по справі чи іншими учасниками справи, тому, яким чином стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини впливає на права та обов`язки громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , які не зобов`язані до сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , 2007 року народження, не зрозуміло.

Проте, почергове подання такими особами апеляційних скарг затримує виконання судового рішення, що перевірено в апеляційному порядку та, відповідно, набрало законної сили, про стягнення аліментів на утримання дитини, що не припустимо.

Із аналізу поданих ОСОБА_5 та ОСОБА_1 апеляційних скарги та проведених апеляційним судом по цих скаргах процесуальних дій вбачається, що і скаржник ОСОБА_5 , і скаржник ОСОБА_1 зазначили кожен в своїх апеляційних скаргах адресу, на яку необхідного повідомляти даних осіб, яка фактично не існує, що підтверджено даними пошти, співробітники якої, повертаючи кореспонденцію суду, вказували про неправильно зазначену (відсутню) адресу (а.с.161, 173, 177, 193).

Ні апеляційна скарга ОСОБА_5 , ні апеляційна скарга ОСОБА_1 не містила даних про електрону адресу, засоби зв`язку по телефону тощо, що унеможливлювало зв`язок з даними особами поза використання засобів поштового зв`язку.

Ні до апеляційної скарги ОСОБА_5 , ні до апеляційної скарги ОСОБА_1 не було дано паспортні дані цих осіб, що унеможливлювало здійснення судом запиту до компетентних органів для встановлення наявності таких осіб та їх зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання.

Отже, систематичне подання в даній справі апеляційних скарг на рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини особами, які не є батьками даної дитини та не мають ніяких прав та обов`язків щодо дитини, до того ж подання апеляційних скарг з недоліками, наявність яких зобов`язувала суд кожного разу вчиняти певні процесуальні дії та приймати процесуальні рішення про залишення апеляційних скарг без руху з відповідним надісланням на неправильно зазначену (відсутню) адресу поштової кореспонденції, без можливості зв`язатися з цими особами в інший спосіб через не зазначення ними інших засобів зв`язку тощо, вказує на зловживання по справі, направлені на затримку на протязі двох років виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини.

Апеляційний суд не може відреагувати окремою ухвалу на вказані зловживання, оскільки не має безспірних даних про те, що є такі особи як ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_1 подавались не через суд, а надсилались на адресу суду засобами поштового зв`язку, де не вимагається встановлення особи відправника.

Керуючись ст.357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини вважати неподаною та повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова