ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/194/20

Провадження № 22-ц/4820/617/22

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю прокурора,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2021 року, суддя Вдовичинський А.В., у справі за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Форк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування запису та поновлення запису про державну реєстрацію права власності,

встановив:

В грудні 2019 року заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, (далі прокурор), в інтересах держави звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, (далі - ГУ Держгеокадастру), ОСОБА_1 , ТОВ «Форк», ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру №22-20904-СГ від 13.10.2017 року щодо затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської об`єднаної територіальної громади) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави зазначеної земельної ділянки в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до вищевказаного наказу ГУ Держгеокадастру, поновлення у Державному земельному кадастрі відповідного запису права власності за державою в особі ГУ Держгеокадастру, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0531 за ТОВ «Зарус-Інвест».

Позовна заява мотивована тим, що наказом ГУ Держгеокадастру №22-20904-СГ від 13.10.2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413), що розташована за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської сільської ради) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу 17.10.2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, яку він згодом на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2017 року відчужив на користь ТОВ «Форк». ТОВ «Форк» вказану земельну ділянку об`єднало разом з іншими земельними ділянками, внаслідок чого було сформовано земельну ділянку площею 88 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:003:0531, яку ТОВ «Форк», в свою чергу, на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2017 року відчужило ОСОБА_2 , який поділив дану земельну ділянку на дві земельні ділянки площами по 44 га кожна з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 та в подальшому 13.03.2018 року вніс ці ділянки до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест», яке згодом передало їх в оренду ТОВ «Агро-Еко-Граунд».

Зазначив, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави внаслідок порушення вимог закону як ОСОБА_1 , так і посадовими особами ГУ Держгеокадастру, оскільки останні, маючи доступ до відомостей Державного реєстру речових прав та Державного земельного кадастру, не перевірили наданих ОСОБА_1 відомостей щодо невикористання ним права на безоплатну приватизацію земельної ділянки даного виду. Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0413 вибула з володіння Держави на підставі незаконної приватизації, тому земля має бути повернута у власність Держави шляхом її витребування у власника та орендаря. Об`єднання ТОВ «ФОРК» земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0413 разом з іншими земельними ділянками та формування земельної ділянки площею 88 га з кадастровим номером :02:003:0531, а також подальший її поділ на земельні ділянки із кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 не перешкоджає витребуванню земельної ділянки в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13.10.2017 року № 22-20904-СГ, в той час як скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно записів про державну реєстрацію прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532, :02:003:0533, :02:003:0531 є підставою для відновлення державної реєстрації прав на спірну земельну ділянку у Державному реєстрі прав. Зазначив, що позов прокурора до суду спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2021 року позов задоволено частково. Визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 року №22-20904-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської сільської ради) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, та передачу її у власність для ведення особистого селянського господарства. Витребувано у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру земельну ділянку загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13.10.2017 року, №22-20904-СГ ОСОБА_1 . В решті позовних вимог відмовлено, вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов частково суд вказав на те, що відповідач ОСОБА_1 двічі безоплатно отримав у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0413 вибула з державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_1 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та перейшла у власність ТОВ «Зарус-Інвест», яке згідно договору оренди землі від 20.03.2018 року передало її в оренду ТОВ «Агро-Еко-Граунд». В той же час, внаслідок об`єднання земельних ділянок не відбулося виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, фактично та юридично відбулася заміна двох правовстановлюючих документів на один новий, яким засвідчено право власності на те саме майно, що й у попередніх двох документах. Стосовно втручання у право на мирне володіння майном суд вказав, що кінцевий набувач, із власності якого витребовується земельна ділянка, також не позбавлений можливості відновити свої права на підставі частини першої статті 661 ЦК України, пред`явивши вимогу до осіб, в яких вони придбали ці ділянки, про відшкодування збитків.

В апеляційній скарзі ТОВ «Зарус-Інвест» просило скасувати рішення суду в частині витребування спірної земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що позовна заява підписана не уповноваженою особою, яка звернулась у цій справі з позовом за наявності іншого державного органу, ГУ Держгеокадастру, який наділений повноваженнями щодо розпорядження спірними земельними ділянками та є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку. У справі відсутні докази того, що ГУ Держгеокадастру не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду з відповідним позовом. На дату звернення прокурора в суд з даним позовом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, спірної земельної ділянки, відсутня інформація, вона не існує як окремий об`єкт цивільного права, її кадастровий номер скасований, жодне речове право щодо неї не зареєстроване. Апелянт наполягає, що спірна земельна ділянка як об`єкт права припинила своє існування у визначених для земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0413 межах, що в сукупності з усіма даними свідчить про відсутність індивідуальних ознак, необхідних для витребування майна. Судом не надано належної оцінки тій обставині, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2018 року, в кримінальному провадженні накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 (до складу яких увійшла земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0413), скасування якого можливе виключно в порядку, визначеному ст. 174 КПК України. Незважаючи на те, що витребування майна є самостійною підставою для державної реєстрації такого майна за позивачем, реєстрація права власності у період, коли на майно накладено арешт, не відповідає вимогам закону. Крім того, спірна земельна ділянка перебувала на праві постійного користування у ДП радгосп «Колодіївський» на підставі державного акту на праві постійного користування, відповідне право постійного користування не припинялося, земельні ділянки не вилучалися, тому прокурором не доведено право ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області розпоряджатися спірною земельною ділянкою на момент прийняття спірного наказу про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та, відповідно, витребовувати її саме на користь ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області. ТОВ «Агро-Еко-Граунд» не є власником спірної земельної ділянки, а лише оскільки користувачем на підставі договору оренди землі, тому позов про витребування земельної ділянки, який за своєю правовою природою є віндикаційним, є неналежним та неефективним способом захисту, що виключає можливість задоволення такого позову.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурором вказано, що позов підписано уповноваженою законом особою, апелянтом безпідставно ототожнено правовий статус особи, яка представляє конкретну юридичну особу у цивільних правовідносинах на підставі відповідних до закону, статутів, положень тощо, та прокурора, який здійснює представництво інтересів держави відповідно до статті 131-1 Конституції України. Вказав, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави внаслідок порушення закону не лише набувачем земельної ділянки, а й органом, уповноваженим від імені держави на розпорядження цією земельною ділянкою, ГУ Держгеокадастру, у зв`язку з чим вважає, що ця юридична особа не має процесуальної можливості здійснювати захист інтересів держави. ГУ Держгеокадастру є відповідачем за вимогою про визнання недійсним спірного наказу, а тому не може бути позивачем, оскільки чинним законодавством не допускається збіг в одній особі позивача і відповідача. Об`єднання чи поділ земельних ділянок не є їх знищенням чи будь-якою іншою підставою для припинення права власності, вичерпний перелік яких передбачено ст. 346 ЦК України. Оскільки ідентифікувати, відтак і витребувати спірну земельну ділянку власник може за координатами, межами та конфігурацією, дані щодо яких наявні у затверджених відповідно до наказів ГУ Держгеокадастру проектах землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , а також в архівному розділі Державного земельного кадастру, тому посилання апелянта на те, що спірна земельна ділянка перестала бути індивідуально визначеним майном є необґрунтованим.

Твердження апелянта щодо відсутності підстав для витребування земельної ділянки до моменту вирішення питання про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000195 також не ґрунтується на вимогах закону, оскільки чинними процесуальними нормами не передбачено обмежень у розгляді та вирішенні судами у порядку цивільного, господарського чи адміністративного судочинства спорів з приводу прав на майно, зокрема і щодо якого застосовано заходи забезпечення кримінального провадження. Посилання апелянта на відсутність у держави права на передачу спірної ділянки у власність ОСОБА_1 також необґрунтоване, оскільки передача відповідної ділянки була проведена на підставі повноважень, визначених п. 4 ст. 122 ЗК України та в порядку ст. 118 ЗК України.

Стосовно правових підстав витребування в орендаря, ТОВ «Агро Еко-Граунд», на користь держави спірної земельної ділянки прокурор зазначив, що орендар земельної ділянки безумовно є її володільцем, а відтак безпосередньо порушує права дійсного її власника.

Прокурор в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи в суд не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07.08.2017 року №10-14024/15-17-сг ОСОБА_1 отримав у приватну власність (право зареєстровано 16.08.2017 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :07:013:0037), яка знаходиться на території Світильнівської сільської ради Броварського району Київської області.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 року, № 22-20904-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської сільської ради) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Право приватної власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку було зареєстровано 17.10.2017 року. В подальшому, ОСОБА_1 відчужив вказану ділянку на користь ТОВ «Форк», на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.10.2017 року. ТОВ «Форк» земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413) об`єднано разом з іншими земельними ділянками та сформовано земельну ділянку площею 88 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:003:0531.

Пізніше ТОВ «Форк» на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.12.2017 року, відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531 ОСОБА_2 , про що державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.12.2017 року, індексний номер 38738808, номер запису про право власності 23943953.

Надалі земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0531 за заявою ОСОБА_2 була поділена на дві земельні ділянки, площами по 44 га кожна, з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533.

13.03.2018 року ОСОБА_2 вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест» земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533, про що складено відповідний акт приймання-передачі майна та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери 40166481 та 4016644 відповідно, а також внесено відповідні записи про право власності 25293043 та 25292692.

На даний час земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 на підставі договору оренди землі від 20.03.2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд», (рішення державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Савченко М.Д. від 22.03.2018 року, індексні номери 40246619 та 40246747, номери записів про інше речове право 25374304 та 25374393 відповідно).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною першою статті 330 ЦК України встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

В силу ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з приписом ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - не більше 2 гектара (п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті передає у власність або у користування для всіх потреб центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року, №15, Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, (далі-Положення), затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року, №333, таким відповідним центральним органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та територіальні органи Держгеокадастру.

Оскільки станом на час видання наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 року, № 22-20904-СГ про надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :02:003:0413, останній на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07.08.2017 року, №10-14024/15-17-сг отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :07:013:0037) для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Світильнівської сільської ради Броварського району Київської області, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 скористався своїм правом, передбаченим ст. 116 ЗК України, повторно, тобто з порушенням визначеного земельним законодавством порядку.

З урахуванням встановлених обставин справи, вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України щодо способу захисту цивільного права, зокрема, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права держави у формі визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки від добросовісних набувачів, ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», є належним та ефективним.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, сформованою у постановах Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №365/364/18 та від 04.03.2021 року у справі №684/197/19.

Суд першої інстанції, правильно встановивши, що земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0413, вибула із державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_1 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, вірно зазначив, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі №367/2022/15-ц.

Щодо посилання апелянта стосовно того, що позовна заява підписана заступником керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, без долучення до позовної заяви документів, які підтверджують відсутність керівника та першого заступника керівника місцевої прокуратури, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Пунктом 6.1 наказу Генерального прокурора України №186 від 21.09.2018 року «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень» позови (заяви) надсилати до суду за підписом Генерального прокурора, його першого заступника та заступників, керівників регіональних і місцевих прокуратур, їхніх перших заступників та заступників.

Таким чином, під час вирішення питання щодо наявності повноважень для підписання позовної зави заступником керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, необхідно враховувати вимоги ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», яка є спеціальним законом у даному випадку, та надає заступнику прокурора місцевої прокуратури право подання позовної заяви у тому числі в порядку цивільного судочинства.

Апелянт, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.09.2019 року в справі №819/198/17, від 27.05.2020 року в справі №819/478/17, не врахував, що ці висновки суд касаційної інстанції зробив за інших обставин справи та безпідставно ототожнив правовий статус особи, яка представляє конкретну юридичну особу у цивільних правовідносинах на підставі відповідних до закону, статутів, положень тощо, та прокурора, який здійснює представництво інтересів держави відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Стосовно наявності у Держгеокадастру та ГУ Держгеокадастру права самостійно здійснювати захист інтересів держави в суді колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Відповідно до п. 5-1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, служба аналізує результати діяльності територіальних органів, що забезпечують здійснення повноважень з розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, розробляє заходи щодо підвищення ефективності функціонування територіальних органів.

Пунктом 30 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, (далі Положення), передбачено, що управління здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі:

у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за:

веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель;

виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних із порушенням ґрунтового покриву, своєчасним проведенням рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених відповідним робочим проектом землеустрою;

дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

дотриманням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків;

проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою;

розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням в експлуатацію об`єктів, які негативно впливають або можуть вплинути на стан земель;

здійсненням заходів, передбачених відповідними робочими проектами землеустрою щодо захисту земель від водної і вітрової ерозії, селів, підтоплення, заболочення, засолення, солонцювання, висушування, ущільнення та інших процесів, що призводять до погіршення стану земель, а також щодо недопущення власниками та користувачами земельних ділянок псування земель шляхом їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, заростання чагарниками, дрібноліссям та бур`янами;

дотриманням строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов`язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням;

дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва;

використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення;

дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах;

у частині родючості ґрунтів за:

зміною показників якісного стану ґрунтів у результаті проведення господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення;

своєчасним проведенням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності заходів щодо збереження, відтворення та підвищення родючості ґрунтів.

Згідно з п. 6 вказаного Положення посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право:

1) складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

2) безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

3) звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився;

4) викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для отримання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства;

5) передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину;

6) проводити у випадках, установлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства;

7) залучати в установленому порядку до виконання окремих робіт, участі у вивченні окремих питань учених і фахівців (за їх згодою), працівників місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їхніми керівниками);

8) одержувати безоплатно від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на них завдань;

9) скликати наради, утворювати комісії, робочі та експертні групи, проводити наукові конференції, семінари з питань, що належать до їх компетенції;

10) користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами.

Таким чином, як вбачається із вищенаведеного, ні Держгеокадастр, ні ГУ Держгеокадастру, ні їх посадові особи не мають повноважень здійснювати у спірних правовідносинах заходи державного контролю (нагляду), які у подальшому можуть бути підставою для вжиття відповідних заходів реагування, у тому числі шляхом звернення із позовом до суду.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.07.2018 року у справі №818/1511/17.

Законодавством не надано право звертатися до суду на захист інтересів держави у спірних правовідносинах жодному іншому суб`єкту владних повноважень. Таким чином, у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень на здійснення такого захисту, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень (постанова Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №806/1000/17, постанова Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №918/323/17, ухвала Верховного Суду у справі №910/18283/17, від 16.05.2018 року у справі №826/13768/16).

Разом з тим, колегія суддів, перевіряючи доводи апелянта щодо непідсудності даної справи судам загальної юрисдикції дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України в чинній редакції господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четвертої статті 263 ЦПК України).

Спір у даній справі в частині позовних вимог про витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру земельної ділянки загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13.10.2017 року, №22-20904-СГ ОСОБА_1 та скасування відповідної державної реєстрації прав вказаних юридичних осіб на відповідну земельну ділянку, є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача як власника землі з боку юридичних осіб, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, встановлення іншого речового права на таке майно (оренди), державної реєстрації таких прав.

Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа в частині наведених позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц, постанові Верховного Суду від 04.05.2022 року у справі № 676/7424/19.

Позовні вимоги прокурора в оскарженій частині за суб`єктним складом підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, що виключає можливість розгляду цієї справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави про витребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», поновлення у Державному земельному кадастрі відповідного запису права власності за державою в особі ГУ Держгеокадастру, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0531 за ТОВ «Зарус-Інвест» необхідно закрити, оскільки цей спір не підлягає розгляду в судах цивільного судочинства.

Суд першої інстанції помилково розглянув справу в частині цих вимог в порядку цивільного судочинства, чим порушив норми процесуального права, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд роз`яснює позивачеві, що розгляд справи в частині вищезазначених позовних вимог прокурора віднесений до юрисдикції господарського суду.

В цій справі об`єднано в одне провадження кілька вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, що виключає можливість направлення справи за встановленою юрисдикцією за заявою позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно одній задоволеній позовній вимозі підлягають стягненню з відповідачів (Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури по 960,50 грн. (1921 грн./2) понесених судових витрат з кожного.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2021 року в частині позовних вимог про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави земельної ділянки загальною площею 2 га з кадастровим номером :02:003:0413, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської об`єднаної територіальної громади) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру №22-20904-СГ від 13.10.2017 року щодо затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки, поновлення у Державному земельному кадастрі відповідного запису права власності за державою в особі ГУ Держгеокадастру, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0531 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», скасувати і провадження у справі в частині цих позовних вимог закрити.

Повідомити прокурора, що розгляд цієї справи в частині позовних вимог про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави земельної ділянки загальною площею 2 га з кадастровим номером :02:003:0413, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської об`єднаної територіальної громади) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру №22-20904-СГ від 13.10.2017 року щодо затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки, поновлення у Державному земельному кадастрі відповідного запису права власності за державою в особі ГУ Держгеокадастру, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0531 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», віднесений до юрисдикції господарського суду.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2021 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути на користь Хмельницької обласної прокуратури з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 по 960,50 грн. понесених судових витрат з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 червня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова