Провадження № 2/947/578/22
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.
за участю секретаря Баранової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,
17 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дійсним Договір 98.01-897 купівлі-продажу нерухомого майна від 31 січня 1998 року квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47.4 кв.м., житловою площею 29.4 кв.м., укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Моторіною Н.І. 17 жовтня 1997 року за № 722 та ОСОБА_5 , зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості в Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю, реєстраційний 98.01-897 від 31 січня 1998 року.
Свої вимоги мотивував тим, що 31 січня 1998 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності, з однієї сторони та ОСОБА_5 з другої сторони був укладений договір № 98.01-897 купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності, продали, а ОСОБА_5 купила квартиру за адресою АДРЕСА_2 .
Позивач вказує, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті позивач звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса із заявою про відкриття спадкової справи, однак, державним нотаріусом було прийнято постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що наданий договір купівлі-продажу укладений з порушенням діючого на той час законодавства.
Вказана обставина і стала підставою, для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І., яка ухвалою від 27.09.2022 року відкрила провадження у справі та призначила підготовче судове засідання.
В падальшому ухвалою суду від 06.12.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Однак, у зв`язку з тим, що головуючий по справі суддя Маломуж А.І. перебуває у тривалій відпустці, з метою недопущення перевищення строків розгляду справи, справу було передано для нового автоматизованого розподілу.
Згідно повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Куриленко О.М.
Ухвалою судді було прийнято до провадження цивільну справу та призначено судове засідання.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_6 через канцелярію суду надав заяву, в якій просив судове засідання провести без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири.
Судом встановлено, що 31 січня 1998 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Моторіною Н.І. 17 жовтня 1997 року за № 722, з однієї сторони та ОСОБА_5 з другої сторони був укладений договір № 98.01-897 купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Моторіною Н.І. 17 жовтня 1997 року за № 722, продали, а ОСОБА_5 купила квартиру за адресою АДРЕСА_2 .
Вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна було укладено у письмовій формі та зареєстровано на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості у Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю, реєстраційний 98.01-897 від 31 січня 1998 року.
19.02.1998 року Одеське міське бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу № 98.01-897 від 31 січня 1998 року зареєструвало право приватної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_5 .
Відповідно до п. 6 договору купівлі-продажу нерухомого майна № 98.01-897 квартиру було продано за 15 600 гривень, які отримані Продавцем до підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна, тому вона належить новому власникові ОСОБА_5 .
Згідно свідоцтва про смерть від 22.04.2021 року, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті ОСОБА_5 , за заявою позивача, Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одеса було заведено спадкову справу № 433с/2021, до майна ОСОБА_5 .
Проте, листом державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м.Одеса Пенчева К.Л. від 22.07.2021 року позивачу було повідомлено про неможливість здійснення нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що надані документи не відповідають вимогам законодавста, оскільки в наданому договорі купівлі-продажу нерухомого майна № 98.01-897 від 31.01.1998 року, в якому в якості представника продавця виступала ОСОБА_2 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності, було порушено вимоги ст.ст. 8, 15 Закону України «Про товарну біржу», у відповідності до якої, учасником біржової угоди може бути тільки член біржі, а представник продавця не є членом біржі.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України).
Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України.
Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної.
Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру.
Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна № 98.01-897 від 31.01.1998 року ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна.
Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За таких обставин, коли позивач передала гроші за куплену квартиру, а відповідач передала їй у відповідь квартиру та право встановлюючи документи, а позивач відповідно їх прийняла, та розпочала користуватися вказаною квартирою то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним.
Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України,України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № № 98.01-897 від 31.01.1998 року.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 81,280-283 ЦПК України , ст. 47 ч. 2 ст. 227 ЦК Україна у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним Договір 98.01-897 купівлі-продажу нерухомого майна від 31 січня 1998 року квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47.4 кв.м., житловою площею 29.4 кв.м., укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Моторіною Н.І. 17 жовтня 1997 року за № 722 та ОСОБА_5 , зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості в Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю, реєстраційний 98.01-897 від 31 січня 1998 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Куриленко О. М.