Справа № 496/461/22
Провадження № 2-з/496/3/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву заявник мотивує тим, що 18.05.2006 року, згідно договору купівлі - продажу ВСТ № 473166 ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_2 . 17.05.2006 року між ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №014/022/74/53485, відповідно до умов якого йому був виданий кредит в сумі 40000,00 доларів США.

На забезпечення виконання зобов`язання між ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки від 28.07.2006 року, відповідно до якого у заставу банку надана квартира АДРЕСА_2 . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02.08.2010 року по справі №2-618 за позовом ПАТ «Райффазен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 та в розмірі заставленого майна з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 334079, 88 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. Вказане рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.12.2010 року. 07.02.2011 року Біляївським районним судом Одеської області видано виконавчий лист на стягнення з ОСОБА_2 та в розмірі заставленого майна з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0022/74/53485 від 17.05.2006 року у розмірі 334079, 88 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

07.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65060246 за виконавчим листом №2-618/10, виданого 07.02.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_2 та в розмірі заставленого майна з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0022/74/53485 від 17.05.2006 року у розмірі 334079, 88 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.04.2021 року постановлено на накладено арешт на майно: трикімнатна квартира, загальною площею 71,3 кв.м., житлова площа 45,5 кв.м., яка складається з: кухня, житлова кімната - 20,1 кв.м., житлова кімната - 14,7 кв.м., вбудована шафа, коридор, ванна, туалет, кладочка, житлова кімната - 10,7 кв.м., лоджія, балкон за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 14604510, що належить боржнику на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим №1-1406 від 18.05.2006 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 09.06.2021 року постановлено призначити суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 оцінювачем у виконавчому провадженні за №65060246 з примусового виконання виконавчого листа №2-618/10, виданого 07.02.2011 року.

Згідно даних матеріалів виконавчого провадження 23.06.2021 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. найшов Звіт ФОП ОСОБА_3 з незалежної оцінки майна щодо трьохкімнатної квартири, загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Згідно даних звіту ринкова вартість об`єкта оцінки 252 557, 00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про звернення стягнення на майно від 30.06.2021 року постановлено звернути стягнення на майно, що належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Проте, в своїй заяві заявник зазначає, що вона, як боржник (власник квартири) за виконавчим провадженням, не було належним чином повідомлена про результати проведеної ФОП ОСОБА_3 оцінки нерухомого майна, внаслідок чого позивач була позбавлена можливості оскаржити таку оцінку. Також, у квартирі боржника зареєстровані та проживають неповнолітні особи, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти у вказаній квартирі проживають разом із своїми батьками - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Під час здійснення виконавчих дій, на адресу приватного виконавця Колечко Д.М. надійшла відповідь на запит від Виконкому Великодальницької сільської ради в якій повідомлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована 23.01.2008 року, голова сім`ї; ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована 23.01.2008 року, дочка; ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 23.01.2008 року, зять; ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована 23.01.2008 року, дочка; ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований 29.02.2008 року, співмешканець; ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована 02.02.2016 року, квартиронаймач; Неповнолітня онука ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній онук ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають за даною адресою без реєстрації.

Вказані відомості є завідомо неправдивими, оскільки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не тільки проживають у вказаній квартирі, але і зареєстровані у ній.

Тобто враховуючи ту обставину, що в квартирі, яка належала боржнику, проживають діти, виконавець повинен був звернутися до органу опіки та піклування за отриманням дозволу на реалізацію майна.

Проте не дивлячись на цю обставину та обмежившись відповіддю Виконкому Великодальницької сільської ради про те, що діти проживають у квартирі без реєстрації, приватний виконавець Колечко Д.М. всупереч вимог законодавства передав нерухоме майно на реалізацію, що призвело до порушення прав та інтересів дітей, у зв`язку з чим, заявник має намір звернутися з позовом до суду, а тому звертається до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, для забезпечення заходів щодо охорони своїх матеріально - правових інтересів.

Відповідно до ст.153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно до ст. 151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. ч. 1-5 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Заявник не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою заявника.

Заявник має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо заявник не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

В своїй заяві заявник зазначає, що зустрічне забезпечення по вказаній заяві відсутні, але ніяким чином не мотивує, вказане питання.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст. 151 ЦПК України вказано, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

В порушення зазначених вимог, заявником не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник. При цьому суд зауважує, що вказаний недолік є суттєвою перешкодою для розгляду заяви по суті з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову "Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що заявник не зверталась до суду з позовною заявою, а тому, в даному випадку, неможливо встановити обсяг позовних вимог. При цьому, суд позбавлений можливості з`ясувати відповідність забезпечення позову та співмірність з заявленими позовними вимогами, оскільки у заяві про забезпечення позову не вказано ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивачі повинні обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таким чином, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на позивачів.

Згідно ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Приймаючи до уваги, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить відомостей, зазначених у п. п. 1,4,5 ст. 151 ЦПК України, що є імперативною нормою ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.150-153, 187, 274, ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Суддя М.Л. Пасечник