Справа № 708/422/22
Номер провадження № 2-з/708/14/22
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

02 червня 2022 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Попельнюх А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко О.М. за № 139608 про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС».

Одночасно із позовною заявою до суду подана заява про забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просив суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. за № 139608, вчиненого 11.06.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 7 383,00 грн., яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. у виконавчому провадженні № 68031811 на час розгляду справи і до набрання законної сили рішенням суду.

Дослідивши подану заяву судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Статтею 151 Цивільного процесуального кодексу України регламентовані вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову, відповідно до частини 6 цієї статті до заяви повинні бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивач за подання вказаної заяви судовий збір не сплатив, у самій заяві зазначив про наявність у нього підстав для звільнення від його оплати.

З такими твердженнями ОСОБА_1 суд не погоджується, що обґрунтовується наступним.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N 545/1149/17 (провадження N 14-730цс19) зазначено, що "відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону N 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі N 9901/311/19 (провадження N 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі N 490/8128/17 (провадження N К/9901/166/18, К/9901/30220/18)".

Предметом позову у справі за позовом ОСОБА_1 є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Отже позов у цій справі не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій, відповідно підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» відсутні.

Також до вказаних правовідносин не може бути застосована можливість звільнення від оплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» (Закон № 1023-XII).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 1023-XII споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Споживачем у розумінні п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;

У свою чергу послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII).

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 надано офіційне тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII (1023-12) з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (254к/96-ВР) які треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

З аналізу наведених термінів чинного законодавства вбачається, що права та обов`язки споживача фінансових послуг виникають між сторонами на підставі укладеного договору. У свою чергу подана ОСОБА_1 позовна заява та заява про забезпечення позову обґрунтовані можливими порушеннями його прав з боку ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у зв`язку з відсутністю у нього будь-яких боргових зобов`язань перед стягувачем. Докази укладення між сторонами будь-яких кредитних договорів суду не надано, відповідно суд позбавлений можливості встановити факт виникнення між сторонами спору договірних правовідносин. З урахуванням наведеного підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.

За таких обставин подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, тому підлягає поверненню, що відповідає вимогам ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя А.О.Попельнюх