РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

09 лютого 2022 року Справа № 428/5405/21 Провадження № 2/414/27/2022

Кремінській районний суд Луганської області в складі головуючого:

судді: Акулова Є.М

секретаря: Дегтяренко Т.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього, що продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі та має повнолітню дитину,- ОСОБА_3 , яка навчається на контрактній основі в ДЗ Луганський національний університет імені Тараса Шевченка, у зв"язку з чим потребує допомоги.Вона утримує її на свої кошти, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі однієї четвертої частини усіх видів заробітку щомісячно, з дати подачі позовної заяви і до припинення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. В обгрунтування посилається на загальні норми СК України щодо стягнення аліментів. При цьому просить розглянути справу за його відсутності.

У судове засідання позивач не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Згодом просив надати час задля надання додаткових доказів, проте жодних матеріалів до суду не надійшло. В подальшому телефоном повідомив про розгляд справи за його відсутності, підтримав свої вимоги.

Відповідач та його представник заперечували проти позову, надали докази неспроможності надавати допомогу на навчання та заяву про розгляд справи за їх ваідсутності.

Вислухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про недоведеність заявлених позивачем позовних вимог, оскільки відповідно до ч1 ст.199 СК України, батьки зобов`язані утримувати повнолітніх доньку, сина, що продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч2ст 199СК).

Статтею 182 СК УКраїни визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців; наявність рухомого або нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем витрати платника аліментів на придбання, утримання або обслуговування майна; інші обставини, що мають істотне значення.

Системний аналіз наведених приписів СК України вказує, що задля задоволення вимог позивач повинен довести в сукупності ряд обставин, а саме, що повнолітні донька, син, що продовжують навчання, і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги і що інший з батьків взмозі надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, відповідач, - ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про народження (ас 7) є батьком повнолітньої,- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яка згідно довідки від 29.04.2021 року продовжує навчання, є студентом ДЗ Луганський національний університет імені Тараса Шевченка, навчається за кошти фізичних осіб, 1 курс, довідка дійсна до 30.06.2021 року (ас 4).

Мати повнолітньої, -позивачка у справі, перебувала у шлюбі з відповідачем, шлюб розірвано за рішенням суду від 07.12.2017 року (ас3,5).

Інших доказів до позову не додано.

На переконання суду, позивачем надано лише доказ щодо продовження навчання повнолітньою, станом на червень 2021 року (термін довідки сплив) та не надано жодного доказу в зв"язку з чим, якої саме допомоги і в якій конкретно сумі, у зв"язку із продовженням навчання, вона потребує.

Також не надано будь яких доказів щодо спроможності відповідача надавати таку допомогу.

Відповідач працює приватним підприємцем, за 2020 рік згідно декларації доходів не отримував (ас 34-40), доглядає стареньку матір, яка часто хворіє (ас 32-33), сплачує комунальні платежі та утримує домоволодіння, де мешкає в с. Новоастрахань і тому, на думку суду, не в змозі надавати допомогу синові.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на довідку з місця навчання, яка сама по собі аж ніяк не свідчить про потреби матеріальної допомоги, а лише про продовження повнолітньою навчання.

При вирішенні справи по суті суд зважує, що позивачем не надано доказів наявності у відповідача рухомого або нерухомого майна, грошових коштів, інших активів, або витрат платника аліментів на придбання, утримання або обслуговування такого майна, або інших обставин, що мають істотне значення задля вирішення спору по суті.

Навпаки, позивач надав суду докази, які заслуговують на увагу, про неспроможність сплачувати аліменти та надавати повнолітній, зазначену нею у позові допомогу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач не довів потребування ним допомоги у зв"язку із прождовженням навчання і спроможності відповідача її надавати в зазначеному в позові обсязі, а відповідач, на переконання суду, не в змозі надавати доньці матеріальну допомогу і в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений законом від їх сплати.

Керуючись ст. 182, ч1 ст 199 СК України,

ст. , ст. 76-81, 141,264-265, ч6ст259,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити за недоведеністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього, що продовжує навчання.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М. Акулов