Справа № 588/1645/21
№ провадження 2-др/588/1/22
01.02.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці у залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката БОРИКИ Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом БОРИКИ Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,
Представник відповідачки адвокат Борика О.О. 28 грудня 2021 року звернувся до суду із указаною заявою в інтересах ОСОБА_1 , яку мотивував тим, що 20.12.2021 Тростянецьким районним судом Сумської області ухвалено рішення за позовом ОСОБА_1 . Проте судом не було вирішено питання про судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду.
Представник позивача адвокат Борика О.О. просив суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_3 витрати на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 4500 грн. та оплату судового збору у розмірі 908 грн., понесені ОСОБА_1 .
В судове засідання позивача та його представник адвокат Борика О.О. не з`явились, представник позивача подав заяву про проведення судового засідання без участі позивача та його представника.
Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти стягнення з неї судових витрат позивача, оскільки вона є матір`ю дитини з інвалідністю - ОСОБА_4 , брала участь у справі як його законний представник. Витрати з оплати послуг адвоката понесені позивачем є надмірними для відповідачки, яка є вдовою, не працює і з сином вони проживають виключно на соціальну допомогу, яку вона отримує як мати дитини з інвалідністю та на пенсію по втраті годувальника.
Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, зважаючи на такі мотиви.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Аналіз частини першої статті 133 ЦПК України дає підстави для висновку, що усі судові витрати поділяються на судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.
За змістом частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Отже, потрібно розрізняти судовий збір, як вид судових витрат, та інші судові витрати, тобто такі, які пов`язані із розглядом справи.
За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України).
Отже, указана норма процесуального закону установлює процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті спору. Недотримання указаного 5-денного процесуального строку має наслідком залишення заяви без розгляду.
Як установлено судом представник позивача - адвокат Борика О.О. до закінчення судом з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами відповідно до протоколу судового засідання 20.12.2021 заявив про намір подати після ухвалення рішення суду докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та судового збору. Із заявою про розподіл судових витрат та доказами витрат позивача на професійну правничу допомогу представник Борика О.О. звернувся у строк, визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України.
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 20.12.2021 у цій справі позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, із заявлених ОСОБА_1 до стягнення 15934,51 грн. шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, указаним рішенням суду з ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто 14299 грн. 31 коп., тобто задоволено 89,7% заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 144 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки судом вимоги позивача задоволено частково, то понесені ним витрати, пов`язані з розглядом справи підлягають компенсації ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про компенсацію позивачу витрат з оплати судового збору в сумі 908 грн. суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закон України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

У випадку розподілу судових витрат на підставі статті 141 ЦПК України, звільненими від сплати судового збору за результатами розгляду справи, є особи, які зазначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи, що ОСОБА_3 є законним представником дитини з інвалідністю, вона відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, в тому числі його розподілу, здійсненого судом відповідно до статті 141 ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на наведене, судовий збір, який в порядку розподілу судових витрат необхідно стягнути на користь позивача пропорційно до розміру задоволених його вимог в сумі 814 грн. 48 коп. (908 грн. х 89,7%), підлягає компенсації йому за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Указаний висновок суду узгоджується з позицією щодо застосування цих норм процесуального права, які викладено у постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року та ухвалі від 08.12.2020 у справі №544/425/19.

Вирішуючи питання про компенсацію позивачу витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 4 статті 137 ЦПК України).

Представник позивача Борика О.О. в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав копію договору про надання правової допомоги №1046562 від 22.09.2021 року (вартість послуг з пошуку та аналізу судової практики з питань застосування законодавства у спірних відносинах - 500 грн. за 1 год; подання адвокатських запитів на загальну суму 150 грн., зі складання позовної заяви - 1000 грн. за 1 годину, за участь в судових засіданнях сумі 750 грн. за одну годину); розрахункову квитанцію про перерахування позивачем адвокату Борика О.О. коштів в сумі 4500 грн. за надання правової допомоги та Акт наданих послуг від 20.12.2021 з описом наданих послуг (складання позовної заяви - 3000 грн. виходячи з 3 год. витраченого часу, участь у судових засіданнях 1500 грн. з розрахунку 2 год витраченого часу) (а.с.68, 69, 70).

Оцінюючи доводи відповідачки в обґрунтування зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає такі доводи частково обґрунтованими.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Так, витрати позивача на оплату послуг адвоката Борики О.О. за підготовку позову в сумі 3000 грн. та 1500 грн. за участь у судових засіданнях суд вважає завищеним щодо іншої сторони, з огляду на відсутність потреб у значному часі на підготовку професійним адвокатом позовної заяви, незначний обсяг доказів, поширеність такої категорії малозначних справ, її незначну складність, усталеність судової практики та неподання стороною відповідача відзиву, заперечень та доказів на спростовування вимог позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу в частині оплати послуг адвоката Борики О.О. сумі 4500 грн., з урахуванням критеріїв визначених частиною 4 статті 137 ЦПК України та доводів відповідачки є обґрунтованим на загальну суму 1500 грн. З метою розподілу указаних судових витрат з відповідачки ОСОБА_3 такі витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1345,50 грн. (1500 грн. х 89,7% ).

Ураховуючи викладене та керуючись вимогами статей 133-141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву БОРИКИ Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат - задовольнити частково.

Витрати, понесені ОСОБА_1 зі сплати судового збору у розмірі 814 грн. 48 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1345 грн. (одна тисяча триста сорок п`ять) грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 07.02.2022 року.

Сторони

Позивач

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідачка

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1

Суддя М.В. Щербаченко