Справа № 709/2/22
07 червня 2022 року смт Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Романової О.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Данілової О.С.,
представника позивача - Гармаш Н.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Іркліївська сільська рада, державний реєстратор виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Бабенко Ліна Володимирівна, про визнання права власності на земельну ділянку, -
ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Іркліївська сільська рада, державний реєстратор виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Бабенко Ліна Володимирівна, про визнання права власності на земельну ділянку.
Договір купівлі-продажу, у передбачений законодавством спосіб, укласти виявилось неможливим, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок взагалі були відсутні, а земельна ділянка, на якій розташовувався житловий будинок, належав батьку відповідача, який помер у 2004 році.
Зазначає про те, що відповідачем у шестимісячний термін була подана заява на вступ у спадщину, проте подальших дій щодо спадкування відповідачем не було вчинено.
За усною домовленістю між нею та відповідачем, вона здійснила державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що закінчений будівництвом до 05 серпня 1992 року, подавши державному реєстратору речових прав на нерухоме майно технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, відразу на власне ім`я.
27.10.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Іркліївської сілської ради Чорнобаївського району Черкаської області Бабенко Л.В. зареєстровано за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Відповідач, в свою чергу, зобов`язався успадкувати земельну ділянку, що належала його покійному батьку та на якій розташований житловий будинок, після цього подарувати земельну ділянку їй.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Гармаш Н.М. позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи шляхом відправлення судової повістки про виклик до суду за адресою його реєстрації, про причину неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Суд звертає увагу на те, що відповідачу достовірно відомо про розгляд вказаної цивільної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 58), відповідно до відомостям якого останньому була особисто вручена судова повістка на судове засідання призначене на 25.03.2022, а отже суд, радячись на місці, постановив: проводити розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказах (заочний розгляд справи).
Представник третьої особи Іркліївської сільської ради в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням від 06.04.2022 про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 76).
Третя особа державний реєстратор виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Бабенко Л.В. в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого
учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд, радячись на місці, постановив: проводити розгляд справи у відсутності представника Іркліївської сільської ради та державного реєстратора виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Бабенко Л.В.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини.
Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 282136112 від 31.10.2021, 27.10.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Бабенко Л.В. здійснено державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 44754537. Підставою для здійснення державної реєстрації зазначена довідка про присвоєння адреси, серія та номер:186, виданий 20.10.2021, видавник: виконавчий комітет Іркліївської сілської ради (а.с.12).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Розглядаючи справу, суд керується нормами матеріального права, які діяли станом на
дату виникнення правовідносин.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 657 ЦК України (редакції на час укладення між сторонами усного договору купівлі-продажу житлового будинку), договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.
Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації.
Положеннями ч. 1 ст. 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Отже, із аналізу змісту вказаних положень, вбачається, що договір купівлі-продажу, який, за твердженням позивача, був укладений між сторонами в усному порядку в грудні 2018 року без додержання письмової форми договору, без його нотаріального посвідчення та подальшої державної реєстрації є нікчемним. Оскільки нікчемний правочин не створює для сторін будь-яких юридичних наслідків, він не породжує у сторін будь-яких цивільних прав та обов`язків пов`язаних із виконанням вказаного договору.
Із відомостей Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 282136112 від 31.10.2021, вбачається, що 27.10.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Бабенко Л.В. здійснено державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 44754537, підставою для здійснення державної реєстрації зазначена довідка про присвоєння адреси, серія та номер: 186, видана виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради 20.10.2021.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (чинної на час здійснення державної реєстрації права власності) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Із вищевказаних положень вбачається, що із часу проведення державним реєстратором виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Бабенко Л.В. реєстрації права приватної власності за ОСОБА_2 відбулося офіційне визнання і підтвердження державою вказаного факту.
Із вищезазначеного слідує те, що позивач ОСОБА_2 є єдиним та первісним власником новоствореного нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки право власності було зареєстровано за нею на підставі технічної документації побудованого, зі слів позивача до 05.08.1992, житлового будинку. Факт належності вказаного житлового будинку, перед набуттям на нього права власності позивачем, відповідачу ОСОБА_3 , не доведений матеріалами справи.
Суд не може покласти в основу судового рішення твердження позивача щодо досягнення усної домовленості між нею та відповідачем щодо державної реєстрації права власності за нею та подальшого зобов`язання відповідача відчужити на її користь земельну ділянку, оскільки, як суд зазначив раніше, укладений усно договір купівлі-продажу житлового будинку, внаслідок його нікчемності, не породжує у його сторін будь-яких цивільних прав та обов`язків пов`язаних із виконанням вказаного договору.
Як спосіб захисту свого порушеного права позивач зазначає положення ст. 377 ЦК України та ч. 1 ст. 120 ЗК України.
Відповідно до положень ст. 377 ЦК України (у редакції на час набуття позивачем права власності на будинок), до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та обєктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).
Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України (у редакції на час набуття позивачем права власності на будинок), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Однак, на думку суду, вказані норми не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли між сторонами.
Суд наголошує на тому, що учасники цивільних відносин зобов`язані добросовісно користуватися своїми правами та укладати правочини з дотриманням передбаченої законом форми.
У зв`язку із тим, що обраний позивачем спосіб захисту її порушеного права не відповідає його змісту, у задоволенні позову позивача слід відмовити у повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено у повному обсязі, судовий збір до стягнення з відповідача не підлягає.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Іркліївська сільська рада, державний реєстратор виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Бабенко Ліна Володимирівна, про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 червня 2022 року.

Суддя О.Г. Романова