Справа № 462/6666/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу,

встановив:

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Батенко Є. Г., звернулася у Залізничний районний суд м. Львова з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача 17 312 грн. 89 коп. завданої шкоди у порядку регресу та суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15.05.2018 року о 22 год. 05 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Львові допустив зіткнення з транспортним засобом Smart, державний номерний знак НОМЕР_2 . Зазначає, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Залізничного районного суду міста Львова у справі № 462/3087/18 від 08.08.2018 року відповідача визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. На виконання вимог закону цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Також зазначає, що потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи. Згідно звіту № 176 та інших документів встановлено, що сума регламентної виплати складає 17 312 грн. 89 коп. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як винна особа у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати у порядку регресу позивачу завдану шкоду. Враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 63).

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 15.05.2018 року о 22 год. 05 хв. у м. Львові на перехресті вул. Кульпарвківська вул. Садова, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та під час перестроювання допустив зіткнення з автомобілем Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , та в результаті інерційного руху здійснив зіткнення з автомобілем Smart, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 04.03.2020 року, яка набрала законної сили 20.08.2018 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 5).

Судом встановлено, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

03.12.2018 року ОСОБА_4 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 48).

Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 176 від 22.06.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Smart ForTwo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, після пошкодження 15.05.2018 року, з врахуванням пошкоджень, що виявлені під час огляду 01.06.2018 року в цінах станом на час проведення дослідження, без врахуванням ПДВ, становить 16 612 грн. 89 коп. (а.с. 12-13, 14-24).

Як вбачається із матеріалів справи позивачем відшкодовано ОСОБА_4 (власнику авто) заподіяну у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду у розмірі 16 612 грн. 89 коп., а також понесено витрати на проведення огляду та визначення вартості збитків на суму 700 грн., що стверджується платіжними дорученнями № 589296 від 23.01.2019 року та № 910585 від 26.07.2018 року (а.с. 55), а всього витрати на сплату майнового відшкодування складають 17 312 грн. 89 коп.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов`язання з відшкодування шкоди.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди.

У зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності.

Крім того, у правовідносинах майнового страхування страховик, що виплатив страхове відшкодування, не може звернутися до страхувальника чи іншої особи, яка одержала страхове відшкодування.

Натомість регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності.

Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні.

У справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону.

Згідно пункту 13.1 ст. 13 цього Закону учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Доказів належності відповідача до вказаної категорії осіб до матеріалів справи не долучено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого майнового відшкодування в порядку регресу у розмірі 17 312 грн. 89 коп.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 270 грн. судових витрат у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду (а.с. 4).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 264-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ухвалив:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України - 17 312 (сімнадцять тисяч триста дванадцять) грн. 89 коп. завданих збитків у порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України - судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (, IBAN НОМЕР_4 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Текст рішення складено 26.01.2022 року.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко