Справа № 727/1382/22
Провадження № 2/727/693/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.05.2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді Танасійчук Н.М.

секретаря судових засідань Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15 липня 2009 року між нею ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. було укладено Договір банківського вкладу №9.

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди укладеної між сторонами «внесення Клієнтом грошових коштів підтверджується Банком шляхом видачі розпорядження та договору».

Згідно розпорядження на внесення коштів на депозит від 15.07.2009 року ОСОБА_1 внесла грошові кошти в сумі 6 000 (шість тисяч) Євро.

Відповідно до розпорядження на поповнення вкладу від 25.09.2009 року ОСОБА_1 внесла грошові кошти в сумі 3 100 (три тисячі сто) Євро і загальна сума вкладу становила 9 100 (дев`ять тисяч сто) Євро.

19.10.2009 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу ОСОБА_1 внесла грошові кошти в сумі 3 600 (три тисячі шістсот) Євро і загальна сума вкладу становила 12 700 (дванадцять тисяч сімсот) Євро.

18.01.2010 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу ОСОБА_1 внесла грошові кошти в сумі 475 (чотириста сімдесят п`ять) Євро і загальна сума вкладу становила 13 175 (тринадцять тисяч сто сімдесят п`ять) Євро.

15.04.2010 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу ОСОБА_1 внесла грошові кошти в сумі 520 (п`ятсот двадцять) Євро і з урахуванням суми відсотків на поповнення (330 (триста тридцять) Євро) загальна сума вкладу становила 14 025 (чотирнадцять тисяч двадцять п`ять) Євро.

19.07.2010 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу депозит ОСОБА_1 і з урахуванням суми відсотків на поповнення (351 (триста п`ятдесят один) Євро) становив 14 376 (чотирнадцять тисяч триста сімдесят шість) Євро.

18.10.2010 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу ОСОБА_1 внесла грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) Євро і з урахуванням суми відсотків на поповнення (360 (триста шістдесят) Євро) загальна сума вкладу становила 15 536 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) Євро.

15.04.2011 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу ОСОБА_1 внесла грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) Євро і з урахуванням суми відсотків на поповнення (780 (сімсот вісімдесят) Євро) загальна сума вкладу становила 17 316 (сімнадцять тисяч триста шістнадцять) Євро.

17.10.2011 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу ОСОБА_1 внесла грошові кошти в сумі 1 300 (одна тисяча триста) Євро і з урахуванням суми відсотків на поповнення (835 (вісімсот тридцять п`ять) Євро) загальна сума вкладу становила 19 481 (дев`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят один) Євро.

16.01.2012 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу депозит ОСОБА_1 і з урахуванням суми відсотків на поповнення (486 (чотириста вісімдесят шість) Євро) становив 19 967 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят сім) Євро.

16.07.2012 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу депозит ОСОБА_1 і з урахуванням суми відсотків на поповнення (998 (дев`ятсот дев`яносто вісім Євро 46 євроцентів) становив 20 965, (двадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) Євро 46 євроцентів.

15.01.2013 року відповідно до розпорядження на поповнення вкладу ОСОБА_1 і з урахуванням суми відсотків на поповнення (1 050 (одна тисяча п`ятдесят Євро) загальна сума становила 22 015 (двадцять дві тисячі п`ятнадцять) Євро 45 євроцентів.

17.07.2013 року відповідно до розпорядження на суму виплати відсотків ОСОБА_1 отримала 1 098 Євро відсотків і загальна сума її вкладу становила 22 015 (двадцять дві тисячі п`ятнадцять) Євро 45 євроцентів.

15.01.2014 року відповідно до розпорядження на суму виплати відсотків ОСОБА_1 отримала 1 098 Євро відсотків і загальна сума її вкладу становила 22 015 (двадцять дві тисячі п`ятнадцять) Євро 45 євроцентів.

17.07.2014 року відповідно до розпорядження на суму виплати відсотків ОСОБА_1 отримала 1 098 Євро відсотків і загальна сума її вкладу становила 22 015 (двадцять дві тисячі п`ятнадцять) Євро 45 євроцентів.

15.10.2014 року між ОСОБА_1 (Позивач) та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. було укладено Договір банківського вкладу №9/1.

Згідно розпорядження від 15.10.2014 року вклад ОСОБА_1 на депозит із урахуванням суми відсотків на поповнення 351 Євро 99 євроцентів становив 11 351 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят один) Євро 99 євроцентів.

У відповідності до п.п. 3.2.3, 3.2.4 Договору ПАТ «Укрсоцбанк» зобов`язаний повернути суму Депозитного вкладу та суму нарахованих процентів готівкою в останній день строку, на який залучається депозитний вклад.

Проте в порушення умов договору банківського вкладу до цього часу їй не був повернутий. Листом від 06.01.2015 року за вих. № 09.202-86/96-110 за підписом виконуючого обов`язки начальника Кіцманського відділення Подільського регіону ПАТ «Укрсоцбанк» їй було повідомлено про те, що вказаний договір банківського вкладу із банком не укладався та в ПАТ «Укрсорцбанк» не обліковується.

Вважає, що банк зобов`язаний повернути їй суму банківського вкладу.

Крім того, згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000622 внесеному до ЄРДР 21.11.2014 року за обвинуваченням колишнього начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.3, ст.191 ч.4, ст.191 ч.5, ст. 200 ч.2 КК України «15.07.2009 року ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»), будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк», розташованого в м. Кіцмань по вул. Незалежності, 71, в період часу з 15.07.2009 року по 15.10.2014 року заволоділа коштами ОСОБА_1 в сумі 11 351,99 євро, що згідно курсу НБУ становило 181 064,24 гривні, що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму у великому розмірі.

В ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз та містяться висновки експертів, що підтверджують підписання начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Васильковою Г.В. зазначених договорів, розпоряджень, скріплених підписами сторін та печаткою банку.

Станом на момент видачі останнього розпорядження ОСОБА_1 15.10.2014 року, начальник Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Василькова Г.В. у силу своїх посадових обов`язків була наділена повноваженнями на оформлення та підписання документів щодо залучення депозитів від фізичних осіб.

Оскільки правонаступником активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк», просить суд стягнути з відповідача АТ «Альфа-Банк на її користь 11 351 Євро 99 євроцентів банківського вкладу, витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 15 000 гривень та в дохід держави витрати по сплаті судового збору в сумі 3 635, 85 грн.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.04.2022 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, скерували на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. А також просили стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 липня 2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. було укладено договір банківського вкладу №9. Відповідно до предмету договору банк відкриває клієнту депозитний рахунок за № НОМЕР_1 та приймає на вклад кошти у сумі 6000 Євро на умовах, визначених цим Договором з нарахуванням відсотків в розмірі 9 % річних. (а.с.6-7).

Внесення Клієнтом грошових коштів підтверджується Банком шляхом видачі розпорядження та договору. Депозитний вклад залучається на строк з 15 липня 2009 року по 15 січня 2010 року включно. На депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються.

Крім того, п.2.2. Договору, передбачено, що нарахування процентів на Депозитний вклад здійснюється за фактичну кількість днів у місяці та році (28-29-30-31/365). При розрахунку процентів враховується фактичний залишок коштів на рахунку станом на кінець кожного календарного дня періоду, за який здійснюється нарахування процентів. При розрахунку процентів не враховуються день розміщення та день повернення Депозитного вкладу.

За п.3.2 Банк зобов`язаний повернути клієнту суму депозитного вкладу та суму нарахованих процентів в порядку, передбаченому цим Договором.

У п.5.1. Заключних положень Договору передбачено, що усі додатки, зміни та доповнення до цього Договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані сторонами з обов`язковим посиланням на цей Договір.

А в п.5.5 зазначено, що цей Договір набуває чинності з дати підписання та діє до моменту повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (а.с.6-7).

З копії розпорядження, виданого ПАТ Укросоцбанк на поповнення вкладу та провадження дії договору №9 від 15.07.2009 року загальна сума становить 15536,00 євро, сума поповнення вкладу за рахунок відсотків 780 Євро, сума внесення коштів на депозит 1000,00 євро, загальний залишок 17316,00 Євро.(а.с.16).

Згідно розпорядження, виданого ПАТ Укросоцбанк на поповнення вкладу та провадження дії договору №9 від 15.07.2009 року загальна сума становить 17316,00 Євро, сума поповнення відсотків 835 Євро, сума поповнення 1300 Євро, загальний залишок 19481,00 Євро(а.с.17).

Згідно розпорядження виданого ПАТ Укросоцбанк на винесення коштів на депозит та продовження дії вкладу за №9 від 15.07.2009 року сума вкладу становить 19481,00 Євро, сума відсотків 486,00 Євро, загальна сума вкладу 19967,00 Євро (а.с.18).

Згідно розпорядження виданого ПАТ Укросоцбанк на винесення коштів на депозит та продовження дії вкладу за №9 від 15.07.2009 року сума депозиту становить 19967,00 Євро, сума відсотків внесення на депозит 998,46 Євро, загальна сума вкладу 20 965,46 Євро (а.с.19).

Крім того, згідно розпорядження на продовження дії договору №9 від 15.07.2009 року сума залишку депозиту становить 20965,46 Євро, сума внесення відсотків на депозит 1050,00 Євро, загальний залишок депозиту 22015, 45 Євро.(а.с.20).

Згідно розпорядження, виданого ПАТ Укросоцбанк на суму виплати відсотків сума депозиту становить 22015,45 Євро, сума виплати відсотків становить 1098,00 Євро, загальна сума вкладу 22015,45 Євро. (а.с.21).

Згідно розпорядження виданого ПАТ Укросоцбанк на суму виплати відсотків сума депозиту становить 22015,45 Євро, сума виплати відсотків 1098,00 Євро, загальна сума вкладу 22015,45 Євро(а.с.22).

Згідно розпорядження виданого ПАТ Укросоцбанк на суму виплати відсотків сума сума депозиту становить 22015,45 Євро, сума виплати відсотків 1098,00 Євро, загальна сума вкладу 22015,45 Євро.(а.с.23).

15 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. було укладено договір банківського вкладу №9/1. Відповідно до предмету договору банк відкриває депозитний вклад з поточним рахуноком за № НОМЕР_2 на суму 11351,99 євро на умовах, визначених цим Договором з нарахуванням відсотків в розмірі 12,8 % річних (а.с.24).

Крім того, згідно розпорядження від 15.10.2014 року на суму внесення відсотків на депозит та продовження дії договору на три місяці сума депозиту становила 11000євро, сума внесення відсотків 351,99 Євро і загальна сума вкладу становила 11351 Євро.(а.с.25).

Всі копії розпоряджень, що були предметом дослідження в суді, скріплені підписами клієнта ОСОБА_1 , начальника Кіцманського відділення ОСОБА_2 , завірені печаткою банку.

Судом також встановлено, що відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000622, внесеному до ЄРДР 21 листопада 2014 року проводилося досудове розслідування за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3ст.191, ч.4ст.191, ч.5ст.191, ч.2 ст.200 КК України, зокрема щодо отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 11 351,99 євро (а.с. 30-31).

ОСОБА_1 по даному кримінальному провадженні визнана потерпілою.

Кримінальне провадження №0000622 перебуває в суді на розгляді.

Як вбачається із висновку судово-почеркознавчої експертизи документів №252-К від 13.02.2015 року, що проводилася в межах кримінального провадження №0000622, підписи в наступних документах: Договорі банківського вкладу №9 від 15.07.2009 укладеному між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , у графах «від імені банка ОСОБА_2 » та наданих позивачем розпорядженнях на внесення коштів на депозит видані ОСОБА_1 , виконанні ОСОБА_2 (а.с.32-52).

За результатами проведеної НДЕКЦ при УМВС України у Чернівецькій області технічної експертизи документів, підготовлено висновок №251 від 28.08.2015, з якого вбачається, що підписання начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Васильковою Г.В. договорів, розпоряджень, скріплених підписами сторін та печаткою банку. (а.с.53-75).

Правонаступником АТ «Укрсоцбанку», згідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є АТ «Альфа-Банк»

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Статтею 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.1058 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Частинами 2, 3, 6 ст.633 ЦК України встановлено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки , відповідно до договору.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За змістом ч.1 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу є реальним договором, тобто вважається укладеним у разі прийняття банком від вкладника або від третьої особи на користь вкладника грошової суми. Такі дії вкладника чи третьої особи в його інтересах є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника з`являється право вимагати від банку повернення суми вкладу та виплати відсотків на неї, а у банку - відповідні обов`язки. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) та банку (боржника).

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року по справі №6-352цс16.

Відповідно до ч.3 ст.1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч.2 ст.1068 ЦК України).

Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк.

Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516 (далі Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з п.2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Пунктом 2.9 указаного Положення передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів.

При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку (ч.3 ст.1058, ч.2 ст.1068 ЦК України, п.2.1 Положення).

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за №1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції).

Так пункт 10.1 Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 року №174 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 року за №790/19528, яка прийнята на заміну Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 року №337, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно до п.1.1 ст.1 розділу IV Інструкції №174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема, заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10).

Пункт 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції №174 визначає зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Розділу IV Інструкції № 174 касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Така позиція відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 06.06.2012 року по справі №6-17цс12 та від 29.10.2014 року по справі №6-118цс14.

Квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, що відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 25.04.2012 року по справі №6-20цс12 та від 06.04.2016 року по справі №6-352цс16).

Додержання письмової форми договору є обов`язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником (пункт 2.2 глави 2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516).

Банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати, зокрема, своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів і належний внутрішній контроль за касовими операціями (пункт 8 розділу I Інструкції №174).

Відповідно до пункту 1.6 статті 1 розділу IV Інструкції №174 банк (філія) визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати касові документи, і визначає систему контролю за виконанням касових операцій.

Відтак, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору.

Відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку.

Необліковування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами відповідного договору банківського вкладу (депозиту) його письмової форми.

Така позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року по справі №463/5896/14-ц, та в подальшому у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 року по справі №752/7208/15-ц.

У частині 3 статті 1060 ЦК України зазначено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Згідно ч.2 ст.1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Як передбачено ч.5 ст.1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що є недопустимою одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку правових відносин, на які поширюється його дія, втім з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої слабкої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг, страхування тощо.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

А у статті 78 ЦПК України зазначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до чч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з даних вимог закону враховуючи, що факт укладення договору банківського вкладу та внесення позивачем коштів підтверджено належними та допустими доказами, тобто знайшло своє підтвердження факт наявності договірних відносин між банком та позивачем, які виниклина основі укладеного між сторонами договору, за умовами якого було внесено грошові кошти на депозит, а оскільки грошові кошти за договором банківського вкладу позивачу та його вимогу не виплачені, суд приходить до переконання про стягнення вказаних коштів.

Відповідно до ч.1 та ч.3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову на відповідача.

При зверненні до суду з даним позовом позивач звільнена від сплати судового збору.

З огляду на зазначені положення Закону, з відповідача АТ «Альфа-Банк на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 3635,85 грн.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_1 у справі № 727/1382/22 був адвокат Гончарук В.В., який діяв на підставі ордеру серії СЕ № 1039388 та договору про надання правової допомоги від 25.11.2021 року №25/11.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_1 адвокат Гончарук В.В. надав акт виконаних робіт від 06 травня 2022 року з якого слідує, що на виконання умов договору він надав ОСОБА_1 юридичні послуги на загальну суму 8000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

Виходячи з вимог закону, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.4, 15, 16, 509, 526, 608, 610, 625, 1058, 1059, 1060, 1061, 1068, 1070 ЦК України, ст.ст.1, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», керуючись ст.ст.1-23, 76-81, 95, 131, 133,134 141, 258-259, 263-265, ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (юридична адреса:м.Київ, вул. Велика Васильківська,100,) на користь ОСОБА_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) заборгованість по договору банківського вкладу у розмірі 11351 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят один) євро, 99 центів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (юридична адреса: м.Київ, вул. Велика Васильківська,100,) на користь ОСОБА_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (юридична адреса:м.Київ,вул.Велика Васильківська,100,) на користь держави 3635,85 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Танасійчук Н.М.