Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/684/22
Провадження № 2/376/613/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2022 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Віговського С.І.,

при секретарі - Кропивлянській С.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві.

До підготовчого судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати за його відсутності, подавши до суду відповідну заяву.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого Сквирським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14 вересня 2021 року, за актовим записом № 540.

Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений Сквирською міською радою від 15 квітня 2021 року, за реєстром № 42 відповідно до якого, земельну ділянку, площею 3,667 га., яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області (в минулому Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області), кадастровий номер :05:012:0010, заповіла позивачу по справі.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме, земельну ділянку, площею 3,667 га., яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області (в минулому Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області), кадастровий номер :05:012:0010, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю, серія Р2 № 395370.

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, згідно ст. 1223 ЦК України, прийняв спадщину у встановлений законом строк та порядок.

Окрім позивача, є ще спадкоємець за законом, це син спадкодавця ОСОБА_2 (відповідач по справі), який відмовляється від своєї частки спадкового майна на користь позивача, та не заперечує проти того, щоб земельну ділянку вцілому успадкував він, про що подав до суду відповідну заяву.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5(далі порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п. 4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було роз`яснено про умови прийняття спадщини передбачені ст. 1273 ЦК України, крім того зазначивши про подачу до нотаріуса передбачених законом оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, та повідомлено, що оформити спадщину нотаріально він не має змоги, у зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, отримати дублікати яких позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч. 4 ст. 25 та ч. 11 ст. 346 ЦК України, згідно яких право власності припиняється у разі смерті власника.

Вказана обставина позбавляє позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідною вимогою. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо.

Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи.

Відповідач (спадкоємець за законом) до проведення підготовчого судового засідання позов визнав, про що подав до суду відповідну заяву.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 20, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1267, 1268, 1269, 1270, 1273, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку, площею 3,667 га., яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області (в минулому Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області), кадастровий номер :05:012:0010, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю, серія Р2 № 395370, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: http://court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя С. І. Віговський