Провадження № 22-ц/4808/102/22
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
У Х В А Л А

27 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

секретаря Петріва Д.Б.

за участю прозивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Яремчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної судово-психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Івано-Франківська Перша державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Пастернак І. А. в м. Івано-Франківськ,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Івано-Франківська Перша державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений 15.12.2015 Дмитрук С.Д. , державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори. В задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 подала клопотання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи.

В обґрунтування клопотання зазначила, що висновок судово-психіатричної експертизи № 159/2019 від 26.07.2019, згідно якого за своїм психічним станом ОСОБА_3 не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними на момент складення заповіту 15.12.2015, викликає сумнів щодо повноти дослідження, суперечить матеріалам справи, складений з суттєвими порушеннями нормативних та методичних вимог, а саме: не проаналізовано показання сторін, свідків, лікаря-психіатра ОСОБА_5 , нотаріуса, який посвідчував заповіт, не проведено в належному обсязі диференційну діагностику. Крім того, експертом не враховано, що оспорюваний заповіт ОСОБА_3 посвідчила до перебування на обліку в лікаря психіатра, отже була психічно здоровою, дієздатною, розуміла значення своїх дій та могла керувати ними.

Заявниця вважає, що вказані обставини свідчать про необхідність призначення у справі повторної судово-психіатричної (посмертної) експертизи на вирішення якої слід поставити такі питання:

Чи на момент посвідчення заповіту 15.12.2015 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 страждала психічними захворюваннями або будь-якими іншими захворюваннями?

Чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними в момент складання заповіту 15.12.2015?

Проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи заявниця просить доручити експертам Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (вул. Кульпарківська, 95 м. Львів).

Вислухавши пояснення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно із заповітом, посвідченим Дмитрук С.Д. , державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори 15 грудня 2015 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно заповіла, де б воно не було та з чого би воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.153, том 1).

Відомості про вказаний заповіт внесено до Спадкового реєстру, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.12.2015 (а.с. 153, зворот, том 1).

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 90/2016 від 15.03.2016, підекспертна ОСОБА_3 тривалий час страждає загальним атеросклерозом в тому числі і атеросклерозом судин головного мозку, що спричинили ураження тканин мозку (вторинна мозкова атрофія) та формування недоумства - сидинної (мультиінфарктної) деменції, про що свідчить дезорганізація психічних процесів, наявність вираженого інтелектуально-мнестичного зниження, що призвело до повної десоціалізації підекспертної і позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними.

ОСОБА_3 страждає стійким хронічним психічним розладом - вираженою судинною (мультиінфарктною) деменцією (а.с. 21-24, том 1).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 березня 2017 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною. Призначено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікунами ОСОБА_3 (а.с. 8-12, том 1).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області 11.05.2017, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.152, зворот, том 1).

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 159/2019 від 26.07.2019, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час складання заповіту 15.12.2015 державним нотаріусом Дмитрук С.Д. страждала судинною (мультиінфарктною деменцією), що згідно МКХ-10 F01.1. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 15.12.2015 (а.с. 120-124, том 1).

Аналізуючи доводи ОСОБА_2 про необхідність призначення у даній справі повторної судово-психіатричної експертизи, колегія суддів звертає увагу на таке.

Статтею 113 ЦПК України передбачено випадки призначення повторної експертизи, зокрема, у разі, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. При цьому вона доручається іншому експертові (експертам).

Згідно пункту 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Отже, повторна судова експертиза призначається лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 159/2019 від 26.07.2019, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час складання заповіту 15.12.2015 державним нотаріусом Дмитрук С.Д. страждала судинною (мультиінфарктною деменцією), що згідно МКХ-10 F01.1. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 15.12.2015.

Аналіз вказаного висновку експерта свідчить про те, що експертом надано однозначну, конкретну відповідь на поставлене судом запитання; експертиза проведена атестованим судовим експертом, у якого експертний стаж понад 18 років, та який попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Як пояснила суду експерт Михайлова Н.М. , яка була допитана за клопотанням апелянта, при проведенні експертизи в матеріалах справи було достатньо медичної документації, яка б давала їй можливість зробити висновок по експертних питаннях. Також нею було враховано дані огляду ОСОБА_3 у лікаря-психіатра ОСОБА_7 . Згідно з методологією щодо проведення експертизи покази свідків мають для експерта рекомендаційний характер, тоді як у справі було достатньо даних в медичній галузі щоб зробити однозначний висновок.

Експерт підтверджує висновок, що за своїм психічним станом ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 15.12.2015. Не зважаючи на те, що на обліку в лікаря психіатра вона перебувала з січня 2016 року, з огляду на характер хвороби, вона дійшла однозначного висновку щодо стану ОСОБА_3 на момент посвідчення заповіту. При цьому, звернула увагу, що мультиінфарктна деменція є хворобою, яка виникає та розвивається поступово протягом тривалого часу і не виникає одномоментно.

У той же час, неврахування експертом показань свідків не є підставою для призначення повторної експертизи, оскільки під час проведення такої досліджуються ті самі об`єкти та не можуть враховуватися нові обставини, які не були враховані експертом. Ця неповнота висновку може бути усунута лише під час проведення додаткової експертизи. Однак, клопотання про призначення такої у суді апеляційної інстанції не заявлялося.

Посилання в клопотанні на суперечливі дані висновку з іншими матеріалами справи належним чином не мотивовані, а саме не зазначено, які конкретно дані висновку експерта суперечать конкретному доказу у справі і як це вплинуло на результат проведеної експертизи.

Крім того, ОСОБА_2 не надала належних, достовірних доказів того, що висновок експертизи виготовлений з порушенням норм спеціального законодавства.

З огляду на викладене, підстави для призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відсутні. А тому колегія суддів вважає, що клопотання апелянта задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 103, 113, 259, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Івано-Франківська Перша державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2021 року відмовити.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.01.2022 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта