ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2765/20
номер провадження 2/695/103/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманих коштів.

09.04.2021 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 30.08.2021 р.

У судові засідання 30.08.2021, 21.10.2021, 01.12.2021, 27.01.2022, 03.03.2022 та 06.06.2022 року позивач не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судова кореспонденція (ухвали та судові повістки) направлялася позивачу за адресами, вказаними в позові, але поверталася до суду неврученою (за закінченням терміну зберігання, адресат відсутній за вказаною адресою). Позивач неодноразово викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Заяви про розгляд справи в його відсутність матеріали справи не містять.

Представник відповідачки - адвокат Степанченко А.В. у судовому засіданні 06.06.2022 р. просив позов залишити без розгляду, оскільки позивач повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки.

Суд, вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства», від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», наголошено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічний правовий висновок корелюється з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.09.2020 року в справі № 658/1141/18.

Враховуючи повторну неявку позивача при належному повідомленні його про дату, місце і час кожного судового засідання, підстав для розгляду справи по суті в його відсутності немає, оскільки позивачем не подана заява про розгляд справи в його відсутність, підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає, тому позов слід залишити без розгляду.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 257, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманих коштів залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст ухвали виготовлений 10 червня 2022 року.