Єдиний унікальний номер 263/3667/21
Номер провадження 22-ц/804/297/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Баркова В.М., Пономарьової О.М.,

секретар судового засідання Вороніна М.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Самохвалов Сергій Володимирович ,

відповідач - Маріупольська міська рада Донецької області,

представник відповідача - Зінов`єв Іван Геннадійович,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області про витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про витребування майна, в обґрунтування зазначила, що 05.07.2013 року вона придбала у ФОП ОСОБА_3 металевий контейнер за 10600грн, який був встановлений у дворі будинку, в якому вона мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з витягу з протоколу № 70 від 23.08.2019 року засідання комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя Маріупольської міської ради, затверджено перелік торгівельних об`єктів, які підлягають демонтажу у зв`язку із порушенням суб`єктами господарювання умов розміщення тимчасових споруд. Належний позивачу металевий контейнер був демонтований та вивезений на штрафмайданчик. Згідно з довідкою Приморського відділення Жовтневої МДПІ м. Маріуполя, позивач станом на 04.06.2020 не перебувала на обліку як підприємець, не здійснювала торгівельну діяльність, не використовувала для цієї мети зазначений металевий контейнер. Контейнер виконував функції гаражу.

Просила витребувати у відповідача належний їй на підставі права власності металевий контейнер, який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області про витребування майна задоволений.

Зобов`язано Маріупольську міську раду Донецької області повернути ОСОБА_1 належний їй металевий контейнер, демонтований з АДРЕСА_1 .

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, представник відповідача Маріупольської міської ради Донецької області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом зроблено передчасний висновок про наявність у позивача ОСОБА_1 прав на металевий контейнер. До позову не долучено жодного договору купівлі-продажу від 05.07.2013 року, немає належних письмових підтверджень володіння позивачем контейнеру. Передача придбаних тимчасових споруд не оформлена актом прийому-передачі. Позивачем також не доведено юридично визначеної та присвоєної адреси контейнеру та дозвільних документів на його розміщення.

До повноважень органів місцевого самоврядування щодо контролю за благоустроїм населеного пункту належить демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд, тому це не є втручанням у право на мирне володіння майном. Дана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові КЦС ВС від 19.06.2019 по справі № 209/5369/15-ц.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказувала, що рішення суду першої інстанції є правильним, вона надала суду достатні докази володіння нею спірним контейнером, який був демонтований незаконно, оскільки жодної підприємницької діяльності з його використанням вона не здійснювала. Вважає невірним посилання відповідача на судову практику у справі №209/5369/15 ц, оскільки в цій справі розглядався спір за іншими правовідносинами. Крім того, вона не отримувала жодних попереджень про необхідність добровільно усунути виявлене комісією порушення стосовно розміщення гаражу з порушенням умов благоустрою.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Самохвалов С.В. в суді апеляційної інстанції заперечувала проти вимог апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні.

Представник відповідача - Зінов`єв І.Г. , підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив задовольнити їх.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05.07.2013 року придбала у ФОП ОСОБА_3 металевий контейнер вартістю 10600грн (а.с. 7).

Згідно з витягом з протоколу № 70 від 23.08.2019 року засідання комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя Маріупольської міської ради затверджено перелік торгівельних об`єктів, які підлягають демонтажу у зв`язку із порушенням суб`єктами господарювання умов розміщення тимчасових споруд, в тому числі за адресою АДРЕСА_1 - металевий контейнер (акт № б/н від 14.08.2019) (а.с. 8, 34).

На засіданні Комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя Маріупольської міської ради від 14.09.2020 стосовно звернення ОСОБА_1 із заявою про повернення металевого контейнеру вирішено, що ОСОБА_1 необхідно забезпечити подання до Центру надання адміністративних послуг затверджений пакет документів на отримання дозволу щодо встановлення тимчасового гаражу у масиві багатоквартирної забудови за адресою: АДРЕСА_1 ; її звернення щодо повернення металевого контейнера зняти з розгляду до вирішення її заяви про отримання дозволу на встановлення тимчасового гаражу за вищевказаною адресою на Комісії з питань розміщення гаражів на території м.Маріуполя. (а.с.26-28)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач придбала металевий контейнер на законних підставах, і це не спростовано відповідачем, тому цей об`єкт відповідач повинен їй повернути.

Погодитися із таким висновком суду неможливо.

Відповідно до положень ст.ст. 4, 12, 81 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій.

Рішенням Маріупольської міської Ради від 28.09.2016 року №7/11-729 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» затверджено Положення про користування об`єктами благоустрою комунальної власності на території міста Маріуполя, Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, Положення про Комісію з питань користування об`єктами благоустрою на території міста Маріуполя, склад Комісії з питань благоустрою на території міста.

Як вбачається зі справи, 14.09.2019 року було проведено комісійне обстеження за адресою АДРЕСА_1 , і встановлено наявність самовільно розміщеного контейнера без паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Відповідно до п.2.3. розділу ІІ «Контроль розміщення тимчасових споруд та провадження підприємницької діяльності» Положення про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності зазначено, що у випадку виявлення самовільно встановлених тимчасових споруд, встановлення порушенні умов розміщення тимчасових споруд, інших вимог діючого законодавства спеціаліст Інспекції міської ради з благоустрою міста Маріуполя проводить фотофіксацію та направляє власнику тимчасової споруди попередження з вимогою щодо усунення порушень в строк до 14 календарних днів.

Згідно з п.2.7. Положення підставою для демонтажу тимчасової споруди є відповідне рішення Комісії, у якому визначається тимчасова споруда, що підлягає демонтажу, підстави прийняття відповідного рішення та термін проведення демонтажу.

Протоколом №70 від 23.08.2019 року було затверджено перелік об`єктів, які підлягають демонтажу у зв`язку з порушенням умов розміщення тимчасових споруд, до якого включений спірний контейнер.

Комісією з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя Маріупольської міської ради від 14.09.2020 розглянуто було звернення ОСОБА_1 із заявою про повернення металевого контейнеру, і рекомендовано ОСОБА_1 забезпечити подання до Центру надання адміністративних послуг затверджений пакет документів на отримання дозволу щодо встановлення тимчасового гаражу у масиві багатоквартирної забудови за адресою: АДРЕСА_1 ; а її звернення щодо повернення металевого контейнера зняти з розгляду до вирішення її заяви про отримання дозволу на встановлення тимчасового гаражу за вищевказаною адресою на Комісії з питань розміщення гаражів на території м.Маріуполя. (а.с.26-28)

Як вбачається з матеріалів справи, позивача не зобов`язано вирішувати будь-які питання, пов`язані із підприємницькою діяльністю, а спірний контейнер демонтований не у зв`язку із тим, що вона нібито займалася такою діяльністю без належного дозволу, а у зв`язку із порушенням правил благоустрою комунальної власності міста.

Відповідно до п. 16 рішення Маріупольської міської ради від 09.10.2020 №7/57/5767 «Про внесення змін до рішення Маріупольської міської ради від 28.09.2016 року №7/11-729» затверджено Положення про демонтаж самовільно розміщених (встановлених) тимчасових споруд.

Згідно з п.4.2 вказаного Положення повернення тимчасової споруди власнику здійснюється за наявності документів, що підтверджують особу власника, правовстановлюючих документів на тимчасову споруду, рішення Комісії про повернення демонтованої тимчасової споруди; документів, що підтверджують відшкодування вартості робіт з демонтажу.

Отже, Комісією з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя Маріупольської міської ради від 14.09.2020 року ОСОБА_1 роз`яснено, що вона повинна виконати певні дії стосовно оформлення пакету документів для розміщення на території перед будинком, де вона проживає, контейнеру- гаражу, надати їх до Комісії для вирішення питання стосовно повернення контейнеру.

Такі вимоги закону позивач не виконала, оскільки вважає, що для розміщення гаражу достатньо факту наявності у неї інвалідності 2 групи. Між тим, відмови у розміщенні гаражу вона від відповідача не отримувала, оскільки не зверталася за належним дозволом відповідно до встановленого порядку.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції на відповідача передчасно і безпідставно покладено зобов`язання повернути металевий контейнер, оскільки позивачем не надано дозвільних документів на його розміщення.

З доводами відзиву позивача на апеляційну скаргу стосовно того, що відповідач невірно посилається на судову практику, вказуючи як приклад постанову Верховного Суду №209/5369/15ц від 19.06.2019 року, неможливо погодитися. Так, позивач вказує, що в наведеній справі спір стосується інших правовідносин, а саме, відшкодування збитків внаслідок демонтажу торгівельних павільйонів, але у справі вирішувалися питання стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок псування та нанесення механічних пошкоджень тимчасовим спорудам; вартості майна, що знаходилось у тимчасових спорудах; відшкодування моральної шкоди; зобов`язання відповідачів повернути позивачу тимчасові споруди, вилучені посадовими особами відповідачів, та звільнити його від сплати усіх сум на відшкодування за відокремлення тимчасових споруд, зберігання, відключення від інженерних мереж, відновлення благоустрою на місці розміщення тимчасових споруд та інших витрат за зберігання тимчасових споруд. З аналізу даної судової практики вбачається, що відповідач правильно посилається на таку правову позицію Верховного Суду, оскільки вона стосується аналогічних правовідносин.

Щодо тверджень позивача, що її права порушені тим, що ОСОБА_1 не отримувала попередження про усунення порушень в 14 денний строку, як передбачено п.2.3. розділу ІІ «Контроль розміщення тимчасових споруд та провадження підприємницької діяльності» Положення про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у випадку виявлення самовільно встановлених тимчасових споруд, встановлення порушенні умов розміщення тимчасових споруд, інших вимог діючого законодавства, то це не є предметом позовних вимог, і дії або бездіяльність міської ради при проведенні процедури демонтажу вона не оскаржувала.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За вимогами пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд, враховуючи той факт, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність у нього майнових прав на об`єкт, який був демонтовані Маріупольською міською радою та дозвільних документів на його розміщення, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, а судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи ухвалення рішення суду, внаслідок порушення норм матеріального права, процесуального права, таке рішення, з огляду на обґрунтованість апеляційної скарги, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із скасуванням судового рішення в повному обсязі і прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні вимог позову ОСОБА_1 , то сплачений відповідачем Маріупольською міською радою Донецької області судовий збір за подачу апеляційної скарги (на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір) в розмірі 1362грн. (908грн ставка судового збору по першій інстанції помножена на ставку обсягу судового збору, пов`язаного з апеляційним переглядом справи - 150%) підлягає компенсуванню згідно із ч. 7 ст. 141 ЦПК України за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 жовтня 2021 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про витребування майна.

Судові витрати з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги, понесені Маріупольською міською радою Донецької області в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складений 07 лютого 2022 року.

Головуючий суддя Є.Є. Мальцева

Судді: В.М. Барков

О.М. Пономарьова