Справа № 559/693/21
Провадження № 2/159/39/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Бакай Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі ОСОБА_2 суму боргу за договором позики, укладеним між позивачем та відповідачем 01 червня 2019 року на загальну суму 14500 доларів США, що еквівалентно до національної валюти України 404 550, 00 грн., а також 3 % річних від суми позики в сумі 17 689, 36 грн., що в загальному становить 422 239, 36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 01 червня 2019 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 у позику кошти в сумі 14500 доларів США. При цьому, відповідач зобов`язувався повернути 50% боргу у розмірі 7 250 доларів США до 01.08.2019 року, а решту 50% у розмірі 7 250 доларів США до 31.12.2019 року. Факт отримання від позивача у позику коштів відповідач підтвердив шляхом складення відповідної розписки. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання по поверненню боргу, до дати, зазначеної у борговій розписці, відповідач боргу не повернув і прострочив виконання боргового зобов`язання, у зв`язку з чим з серпня 2019 по квітень 2021 року розмір відсотків підлягав перерахуванню за невиконання грошового зобов`язання три відсотка річних, що становить 17 689, 36 грн.

Оскільки відповідач ухиляється від виконання боргових зобов`язань позивач, посилаючись на ст.ст. 625, 1046, 1049, 1050 Цивільного Кодексу України, прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів, переданих відповідачеві у позику в розмірі 404 550, 00 грн., а також 3 % річних від суми позики в сумі 17 689, 36 грн., що в загальному становить 422 239, 36 грн. Крім того, прохає стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 4 222,39 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 30000 грн.

Позивач та його представник будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують повністю і прохають задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав.

У зв`язку з цим суд, відповідно до ст. 223 ч.4, ст. 280 ч. 1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Згідно ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Оригіналом боргової розписки від 01 червня 2019 року доводиться та обставина, що відповідач у справі ОСОБА_2 позичив у позивача ОСОБА_1 гроші в сумі 14500 USD. Відповідач зобов`язувався повернути позивачу 50% боргу у розмірі 7 250 USD до 01.08.2019 року, а решту 50% у розмірі 7 250 USD до 31.12.2019 року.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст.78,81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Факт отримання відповідачем від позивача суми, обумовленої у договорі позики, підтверджується борговою розпискою від 01 червня 2019 року, написаною відповідачем власноруч.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до змісту ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, наявність боргового документа, а саме боргової розписки у позивача свідчить про те, що відповідач не виконав зобов`язань по поверненню боргу.

З покликанням на норми ст. 625 ЦК України позивач прохає стягнути з відповідача окрім суми основного боргу в розмірі 404550 грн., також 3% річних від суми боргу, що становить 17689,36 грн..

За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунком відсотків за користування грошовими коштами, доводиться та обставина, що три проценти річні за користування коштами розраховані за формулою: «сума боргу» х «3%» х «дні прострочення 1066 днів» / «365 днів», що становить 17689,36 грн.

Відтак позов в частині стягнення з відповідача 3% річних з простроченої суми у розмірі також підлягає задоволенню.

Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і його виконання є національна валюта України гривня.

Згідно ч.1,2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, з огляду на офіційний курс долара станом на 01 квітня 2021 року сума заборгованості відповідача за договором позики та 3% річнихвід суми боргу в загальному розмірі становить 14500 доларів США, що еквівалентно до національної валюти України 404550 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 4222,39 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265,280-285 ЦПК України, ст.ст. 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 01 червня 2019 року в розмірі 404 550 (чотириста чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят грн.) , а також 3 % річних від суми позики у розмірі 17 689, 36 (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять грн. 36 коп.), що в загальному розмірі становить 422 239, 36 (чотириста двадцять дві тисячі двісті тридцять дев`ять грн. 36 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4 222,39 (чотири тисячі двісті двадцять дві грн. 39 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 01 червня 2022 року.

Головуючий: В.О.Лесик