Провадження №2/515/605/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
09 червня 2022 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:чо
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», третя особа, яка не заявляє само- стійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович,
про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
22 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив виз- нати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наступні об- ставини.
18 січня 2022 року ухвалою Суворівського районного суду м.Одеси позовну заяву надіслано за підсудністю на розгляд до Татарбунарського районного суду Одеської області (а.с.46), яка отри- мана судом 06 квітня 2022 року (а.с.48).
Ухвалою суду від 11.04.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до підго- товчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.51).
Ухвалою суду від 10.05.2022 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судо- вого розгляду по суті з повідомленням учасників справи (а.с.60).
Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.57).
Представник відповідача та третя особа сповіщалися через оголошення про виклик особи зареє- строване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с. 63, 64), а також рекомендованим листом з повідомлення (а.с. 65) в судове засідання не з`явилися, причина неявки суду не відома.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на під- ставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за від- сутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техні- чного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.
Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або ви- требування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встано- влюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без- спірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, для стягнення гро- шових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на доку- ментах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягне- ння на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком доку- ментів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі викона- вчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після на- дання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності запе- речень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспір- ності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.
З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про но- таріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконав- чого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру забор- гованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, ви- кладеній у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 р.
Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" суд пови- нен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на мо- мент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягу- вачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про на- явність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним до- казів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 р. у справі № 320/8269/15-ц, прова- дження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат».
Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною забор- гованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її ро- зміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспір- ність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, без- заперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у та- кому розмірі.
Київський апеляційний адміністративний суд при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету міністрів України № 662 від 16.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості про- вадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині з момен- ту її прийняття.
Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечин- ним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису за кредитним до- говором, не посвідченим нотаріально.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 р. № 158/2157/ 17.
Отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано не- законним та нечинним з моменту його прийняття.
Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, та те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису засто- совано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконав- чий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 "Про затверд- ження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному поряд- ку на підставі виконавчих написів нотаріусів" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, ст.ст.76- 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпові- дача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко