Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/884/21
Провадження № 2/711/130/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Скляренко В.М.

при секретарі: Юрченко В.В., Гладиш О.Ю.

за участі:

позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову вказує, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла гр. ОСОБА_6 і після її смерті відкрилась спадщина.

Також, зазначає, що, починаючи з лютого місяця 2013 року і по час відкриття спадщини, між ним (позивачем ОСОБА_1 ) та гр. ОСОБА_6 склалися сталі сімейні стосунки із взаємними правами і обов`язками, як у сина з матір`ю, оскільки її чоловік помер, а вона вже, будучи людиною похилого віку та не маючи дітей і родичів, які б проживали поряд з нею чи неподалік, потребувала сторонньої допомоги. Тому він (позивач) постійно опікувався нею, підтримував її матеріально та допомагав по господарству, а також у них був спільний бюджет і спільне харчування. Навіть коли ОСОБА_6 померла, він (позивач) узяв на себе усі витрати, пов`язані з її похованням.

Разом з тим, йому (позивачу) було відомо про те, що ще за свого життя покійна ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 , чоловіку єдиної своєї племінниці ОСОБА_7 , померлої в 2015 року, - ОСОБА_5 , який проживає у Донецькій області та якому покійна також говорила, що належний їй гараж № НОМЕР_1 в автокооперативі «Хімік-1» вона буде заповідати позивачу ОСОБА_1 . Однак, скласти заповіт на вказаний гараж їй завадила раптова смерть.

Відтак, після смерті гр. ОСОБА_6 він (позивач ОСОБА_1 ) звернувся із заявою до Другої Черкаської державної нотаріальної корнтори, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємцю четвертої черги, а саме на вказаний вище гараж № НОМЕР_1 в автокооперативі «Хімік-1», проте постановою нотаріуса від 11.07.2019 року йому було відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва, оскільки під час підготовки документів до його видачі з`ясувалось, що між позивачем та померлою ОСОБА_6 відсутній родинний зв`язок, а також немає заповіту, складеного на ім`я позивача ОСОБА_1 .

Тому, просить суд встановити факт проживання однією сім`єю його ( ОСОБА_1 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2013 року і до відкриття спадщини, а також просить визнати за ним - ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги, на гараж № НОМЕР_1 в ГБК «Хімік-1», що знаходиться за адресою: вул. Юрія Іллєнка, 2 у м. Черкаси, та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.03.2021 року відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

13.04.2021 року представником відповідача Черкаської міської ради Волкович Ю.О. надано суду відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом в повному обсязі, оскільки на думку Черкаської міської ради вказані вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими належними і достовірними письмовими доказами.

19.04.2021 року третьою особою ОСОБА_5 на адресу суду були надіслані письмові пояснення по суті позову, в яких останній підтвердив всі пояснення та твердження позивача ОСОБА_1 , викладені ним у позовній заяві про встановлення факту проживання однією сім`єю із гр. ОСОБА_6 та визнання права власності в порядку спадкування за законом, а також не заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

30.04.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив на позов, в якій він вказав, що при зверненні до суду з даним позовом, він послався на всі належні, достовірні та достатні докази своїх вимог.

06.08.2021 року на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.07.2021 року нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. була надана суду копія спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , яка також містить відомості щодо спадщини, яка відкрилась після її смерті.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.09.2021 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Демиденко А.І. позовні вимоги підтримали і просили позов задовольнити в повному обсязі. Просили встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2013 року і до відкриття спадщини, а також, просили визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги, на гараж № НОМЕР_1 в ГБК «Хімік-1», що знаходиться за адресою: вул. Юрія Іллєнка, 2 у м. Черкаси, та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представники відповідача Черкаської міської ради: Волкович Ю.О. (07.07.2021 року, 18.11.2021 року) та ОСОБА_4 (20.01.2022 року) заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у наданому відповідачем письмовому відзиві на позов.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак, в наданих ним письмових поясненнях від 19.04.2021 року по суті позову (а.с. 59) просив суд розглядати справу без його участі, оскільки з`явитись до суду у нього немає можливості.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Демиденка А.І., представників відповідача Черкаської міської ради: Волкович Ю.О. та ОСОБА_4 , заслухавши пояснення свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

В ході розгляду справи було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 26.12.2018 року та після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 Другою Черкаською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, зареєстрована за номером 142/2019.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи 711/884/21 за позовом ОСОБА_1 та наданої нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори належним чином засвідченої копії спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , звернулись лише гр. ОСОБА_5 третя особа у даній справі, та позивач ОСОБА_1 .

04.07.2019 року державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_6 , 1930 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_5 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, 11.07.2019 року державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з тих підстав, що під час підготовки документів до його видачі з`ясувалось, що дійсно, відповідно до витягу про право власності на нерухоме майно, виданого 02.06.2009 року на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради за № 681, покійна ОСОБА_6 являлась одноособовим власником гаража АДРЕСА_3 , проте, між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_6 відсутній родинний зв`язок і немає заповіту, складеного на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , у вигляді гаража № НОМЕР_1 , що знаходить за адресою: АДРЕСА_4 , ніхто не прийняв, так як заповіт на вказане майно складений не був, а особи, які б перебували у родинних відносинах із спадкоємцем ОСОБА_6 та мали б право на отримання спадщини після її смерті (спадкоємці першої, другої, третьої черги та четвертої черги) до нотарілальної контори із відповідними заявами не зверталися, окрім позивача ОСОБА_1 .

Також, в ході розгляду справи судом встановлено, що протягом досить тривалого часу (не меншне 8-10 років) ОСОБА_1 та ОСОБА_6 дійсно проживали однією сім`єю, як мати та син, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, несли спільно витрати, що були пов`язані з утриманням належного їм, як рухомого, так і нерухомого майна, в тому числі, і витарти по сплаті внесків за вищезгаданий гараж. Вказане стверджується актом опитування сусідів від 04.02.2020 року № 48, посвідченим комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Калиновий» ОСОБА_11 (а.с. 16); довідкою від 15.07.2019 року № 2 за підписом голови ГБК «Хімік-1» Дацько В.І. (а.с. 17), письмовими поясненнями останнього (а.с. 18); письмовими поясненнями третьої особи у даній справі ОСОБА_5 , посвідченими державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори Доценко О.В. (а.с. 19). Крім того, зазначені обставни також підверджуються показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , даними ними в судовому засіданні, які пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 дійсно проживали однією сім`єю, як мати та син, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, несли спільно витарти на утримання рухомого і нерухомого майна. Також пояснили, що ОСОБА_1 постійно займався господарством, дрібним ремонтом, міняв в квартирі крани, вікна, клеїв шпалери, придбавав продукти харчування, готував їжу. Крім того, свідок ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_1 перейшов проживати до сім`ї ОСОБА_12 , ще за життя чоловіка ОСОБА_6 , десь в 2012 році, і проживав з ними, як член їх родини, і сама ОСОБА_6 неодноразово йому (свідку) говорила, що ОСОБА_1 їм як син і гараж, який знаходиться в кооперативі вона залишить тільки йому.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 були також понесені витрати, пов`язані з організацією та проведенням поховання ОСОБА_6 , що підтверджується Договором-замовлення № 1190 від від 19.12.2018 року, рахунком від 14.12.2019 року та квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с. 25-27).

Відтак, зазначені в позовній заяві ОСОБА_1 обставини справи підтверджуються відповідними письмовими доказами та показаними свідків, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо достовірності цих обставин, а тому, суд вважає їх доведеними.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відтак, оскільки факт проживання позивача ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_6 протягом не менше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті останньої є доведеним, тому, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення і позивач має право спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги, на гараж № НОМЕР_1 в ГБК «Хімік-1», що знаходиться за адресою: вул. Юрія Іллєнка, 2 у м. Черкаси, та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід зауважити, що згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

По обставинах справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_6 не менше п`яти років до відкриття спадщини після смерті останньої, про відмову від прийняття спадщини не заявив, навпаки, звернувся до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк про її прийняття, інших спадкоємців, які б могли спадкувати після смерті ОСОБА_6 , не встановлено, такі не зверталися в установлений законом строк до нотарільної контори із відповідними заявами, а єдина особа, яка окрім ОСОБА_1 звернулася до нотарілатьної контори із такою заявою ОСОБА_5 , не являється спадкоємцем за законом та спадкоємцем за заповітом на спадщину у вигляді гаража № НОМЕР_1 в ГБК «Хімік-1», що знаходиться за адресою: вул. Юрія Іллєнка, 2 у м. Черкаси, відтак, позивач ОСОБА_1 має право на спадкування на вказане нерухоме майно, а саме на гараж № НОМЕР_1 в ГБК «Хімік-1», що знаходиться за адресою: вул. Юрія Іллєнка, 2 у м. Черкаси, після смерті ОСОБА_6 , на підставі ст. 1264 ЦК України.

За таких підстав, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач, його представник та представники відповідача, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи відповідні позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 80, 81, 82, 89, 95, 264-266, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 3, 16, 316-319, 328, 1216-1218, 1258, 1264, 1268-1270, ЦК України, Постановою Пленуму Верхового суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Конституцією України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2013 року і до відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги, на гараж № НОМЕР_1 в ГБК «Хімік-1», що знаходиться за адресою: вул. Юрія Іллєнка, 2 у м. Черкаси, та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 01.02.2022 року.

Головуючий: В.М. Скляренко