ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/184/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року, суддя Стефанишин С.Л., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У липні 2021 року ТОВ «Алекскредит», (далі - Товариство), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позов мотивований тим, що 07.06.2019 року між Товариством та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №2371197, на підставі якого Товариство 07.06.2019 року перерахувало на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 9000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 05.07.2019 року включно. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого у нього станом на 30.06.2021 року перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 19391,36 грн., яка складається з 9000 грн. заборгованості за основним кредитом (тілом); 4284 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за процентною ставкою за один день користування кредитом 1,7% за період з 08.06.2019 року по 05.07.2019 року; 4500 грн. заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3% за період з 06.07.2019 року по 22.07.2019 року; 1089 грн. інфляційних втрат за сумою кредиту, нарахованих у порядку ст. 625 ЦК України; 518,36 грн. інфляційних втрат по процентам за користування кредитом, нарахованих у порядку ст. 625 ЦК України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.09.2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість за договором про надання кредиту №2371197 від 07.06.2019 року у розмірі 9000 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Частково задовольняючи позов суд виходив з того, що договір про надання кредиту від 07.06.2019 року, паспорт споживчого кредиту та правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», не містять підпису позичальника, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів, відповідальність у вигляді процентів та інфляційних втрат за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

В апеляційній скарзі Товариство просило рішення суду в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування скарги апелянт послався на незаконність судового рішення. На думку апелянта, судом першої інстанції належним чином не перевірено доводів позивача, які мають значення для правильного вирішення справи, не надано належної оцінки наявним у справі доказам, зокрема суд дійшов хибного висновку стосовно того, що договір не було укладено, оскільки на ньому відсутній підпис відповідача, безпідставно ототожнивши власноручний підпис та електронний підпис. Суд не дослідив того, що всі документи були підписані відповідачем через сайт позивача в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора. На підтвердження укладення договору в електронному вигляді апелянт ослався на Log-file хронології дій ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 , в якому відображено послідовність дій позичальника під час укладення Договору.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Встановлено, що 07.06.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту №2371197.

Договір містить посилання на Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця (п.1.1. Договору).

Пунктами 1.2, 1.3, 1.4 Договору встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору, сума кредиту складає 9000 грн., кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника.

Пунктом 1.6. Договору визначено ставки нарахування процентів, відповідно до якого базова процентна ставка за один день користування кредитом становить 1,7%; акційна ставка або ставка за Програмою лояльності за один день користування кредитом 1,02%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення заборгованості, прострочення кредиту) 3%.

Дата надання кредиту, узгоджений строк повернення кредиту і відповідна узгоджена дата повернення кредиту, сума кредиту (загальний розмір кредиту), проценти за користування кредитом, реальна процентна ставка за кредитом, абсолютне значення подорожчання кредиту вказані у графіку платежів, що визначається у додатку 1 до цього Договору та є невід`ємною його частиною. Графік платежів складається окремо за умови дії акцій і/або програми лояльності у випадку повернення зобов`язань до спливу узгодженого строку повернення кредиту та за умови дії базової і спеціальної процентної ставки у випадку погашення заборгованості поза межами узгодженого строку повернення кредиту (п. 1.8.).

Сторони встановлюють узгоджений строк повернення кредиту: 28 календарних днів, до 05.07.2019 року включно (п. 1.9).

У п.п. 7.5.1, 7.5.2. пункту 7.5. зазначено, що уклавши цей Договір, позичальник заявляє та гарантує, що він усвідомлює та підтверджує, що умови Договору та Правил йому зрозумілі, відповідають його інтересам, є зрозумілими та справедливими, під час укладання договору він не знаходиться під впливом обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу тяжких обставин.

З боку позичальника Договір підписано за допомогою одноразового ідентифікатору PS2371197.

Позивач надав кредит відповідачу у розмірі 9000 грн. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 через платіжного оператора ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ».

Відповідно до наданого Товариством розрахунку, станом на 30.06.2021 року у ОСОБА_1 перед Товариством утворилась заборгованість на загальну суму 19391,36 грн., яка складається з: 9000 грн. заборгованості за основною сумою кредиту; 4284 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1,7% за період з 08.06.2019 року по 05.07.2019 року; 4500 грн. заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3% за період з 06.07.2019 року по 22.07.2019 року, нарахована у порядку ст. 625 ЦК України; 1089 грн. інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 518,36 грн. інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Указаний висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року № 127/33824/19.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожний правочин укладений в електронній формі вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У пропозиції укласти кредитний договір зазначено, що позичальник ознайомився та погодився з кредитним договором, Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://alexcredit.ua/umovi).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору слідує, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.

Отже, підписуючи заявку про укладення кредитного договору, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір про надання споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання з відповідачем 07.06.2019 року правочину.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19 (провадження № 61-16243св20).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами погоджено усі умови договору №2371197, який був викладений та підписаний в електронному вигляді, зокрема, в частині розміру відсотків за користування кредитом (п. 1.6 Договору).

Відповідач, заперечуючи факт перерахування на його картковий рахунок грошових коштів через платіжного оператора ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» доказів відсутності у нього платіжної картки № НОМЕР_1 , відкритої у АТ КБ «ПриватБанк», не надав.

Також колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що Договір та його умови в судовому порядку не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.

Саме ОСОБА_1 повинен був спростувати наданий Товариством розрахунок заборгованості по кредитному договору №2371197 у зв`язку з його неправильністю або невідповідністю умовам укладеного між сторонами договору. Однак відповідач цієї обставини не спростував, як і не спростував інших наданих Товариством доказів отримання кредитних коштів (постанова Верховного Суду від 30.06.2021 року у справі №690/328/20-ц).

За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь Товариства, окрім тіла кредиту, також підлягає стягненню решта сума заборгованості, яка складається з 4284 грн. боргу по процентам з розрахунку 1,7% за один день користування за період з 08.06.2019 року по 05.07.2019 року; 4500 грн. по процентам з розрахунку 3% за один день користування за період з 06.07.2019 року по 22.07.2019 року; 1089 грн. та 518,36 грн. інфляційних втрат за сумою кредиту та процентам за користування кредитом, що нараховані у порядку ст. 625 ЦК України.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що апеляційна скарга задоволена повністю, з ОСОБА_1 на користь Товариства підлягають стягненню судові витрати, понесені в суді першої інстанції в розмірі 2270 грн. та 3405 грн. в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2021 року в частині незадоволених позовних вимог та судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість зі сплати процентів за кредитним договором №2371197 від 07.06.2019 року в розмірі 8784 грн. та 1607,36 грн. інфляційних втрат у зв`язку із невиконанням зобов`язання щодо повернення тіла кредиту та процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» судові витрати по сплаті судового збору в суді першої інстанції в розмірі 2270 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» судові витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі 3405 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 січня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова