Справа № 303/9146/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Кожух О.А.,

суддів - Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2022 року (головуюча суддя Гутій О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

19 листопада 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували в шлюбі від якого у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.04.2019 року із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання або до досягнення останнім 23 років.

Позивач зазначає, що з моменту ухвалення останнього рішення змінилися обставини - 16.05.2009 позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, у якому у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в результаті чого він не має можливості надавати допомогу дитині від першого шлюбу.

Крім того, дружина позивача ОСОБА_8 є інвалідом з дитинства. Відтак сім`я перебуває на його утриманні. Вказані обставини свідчать, що він не має змоги виконувати рішення суду від 24.04.2019. Також вказує, що син від першого шлюбу вже не навчається у вищому навчальному закладі.

З урахуванням вищезазначеного просить припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02 березня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що судом не враховані та належним чином не оцінені обставини справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позов задовольнити та припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на утриманні скаржника перебуває дружина інвалід та двоє неповнолітніх дітей. Крім того, скаржник стверджує, що повнолітній син вже не навчається, оскільки таке навчання є строковим та проводилось семестрово, а після введення карантинних обмежень за межі України син не виїжджав.

Відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання або до досягнення останнім 23 років (а.с. 10-12).

Відмовляючи в задоволенні даного позову суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для звільнення від сплати аліментів, існували на час винесення судом рішення від 24 квітня 2019 року про стягнення аліментів, таке рішення позивачем не оскаржувалось, а доводи позивача про те, що син на даний час не навчається, не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Також встановлено, що 16.05.2009 ОСОБА_1 та ОСОБА_8 уклали шлюб (а.с.3), в якому народилося двоє дітей: син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-9).

Посилання відповідача на те, що дружина є інвалідом з дитинства, на висновок суду не впливає, оскільки згідно до довідки до акта огляду МСЕК № 081103, ОСОБА_8 є інвалідом 3 групи, і їй протипоказана робота з тривалим перебуванням на ногах (а.с. 6-7), що не виключає можливість працювати.

Частиною першою статі 199 СК України передбачен6ог, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для звільнення від сплати аліментів - наявність двох неповнолітніх дітей від шлюбу із ОСОБА_8 , інвалідність ОСОБА_8 - існували на час винесення судом рішення від 24 квітня 2019 року.

Також не надано документів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника погіршилось, що не дає змоги сплачувати аліменти. Так, у рішенні суду від 24.04.2019 зазначено, що загальна сума доходу за період з серпня 2018 по січень 2019 (шість місяців) становила 24213,94 грн. Згідно довідки про доходи позивача, яку додано до позовної заяви у цій справі, його загальний дохід за період з квітня по вересень 2021 року (шість місяців) становив 36400 грн (а.с. 4).

Позивачем не надано доказів, що його повнолітній син - ОСОБА_4 на даний час не навчається та не потребує матеріальної допомоги, оскільки строк закінчення навчання сина сторін було визначено 31.08.2022. Таким чином, позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, що у ОСОБА_4 припинилось право на утримання.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 березня 2022 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.368, ч. 1 ст. 369, п. 1 ч. 1 ст.374, ст. ст.381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 березня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: