Справа № 344/5217/22
Провадження № 2/344/2193/22
У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення позову

23 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій О.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 03.05.2022 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в межах суми позову у розмірі 2460775 (два мільйона чотириста шістдесят тисяч сімсот сімдесят п`ять) доларів США, а саме на: 1/2 частки права власності на нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 складова частина об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення, вбудоване, А опис складової частини: загальна площа (кв.м):5031.1; (реєстраційний номер об`єкта: 101) та нежитлове приміщення, парко місце ХХІ, загальною площею (18,1 кв.м): за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта:101). В іншій частині вимог відмовлено.

19.05.2022 року позивачем подано заяву про забезпечення позову повторно, за змістом якої вказав, що усунув недоліки вказані судом в попередній ухвалі, просив накласти арешт на корпоративні права належні відповідачу. А саме: накласти арешт і заборонити відчуження на частки які належать ОСОБА_2 (Іпн: НОМЕР_1 ) в наступних юридичних особах: товаристві з обмеженою відповідальністю «ТЕНКО ПЛЮС» (Код ), частка становить 100% статутного капіталу розміром (вартістю) 2 484 979,00 (два мільйона чотириста вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень, 00 коп.; приватному підприємстві «М ГРУП ХОТКЕВИЧА» (Код ), частка становить 50% статутного капіталу, розміром (вартістю) 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІНВЕСТБУДСЕРВІС» ЛТД (), частка становить 75% статутного капіталу, розміром 451 999,50 (чотириста п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять ) гривень, 50 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕЛЬНИК» (), частка становить 90% статутного капіталу, розміром (вартістю) 34 200 000,00 (тридцять чотири мільйона двісті тисяч ) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «РІЧКОВИЙ ПАРК» (Код ), частка становить 90% статутного капіталу, розміром (вартістю) 1 800,00 (одну тисячу вісімсот) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» (Код ), частка становить 90% статутного капіталу , розміром (вартістю) 810 000,00 (вісімсот десять тисяч ) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «РІЧКОВИЙ ПАРК 2» (Код ), частка становить 90% статутного капіталу, розміром (вартістю) 4 500 000,00 (чотири мільйона п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «М МЕДІА» (Код ) частка становить 50% статутного капіталу, розміром (вартістю) 154 100,38 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто ) гривень; товаристві з обмеженою відповідальністю «ШЕВЧЕНКО ЕЛІТ» (Код ) частка становить 90% статутного капіталу, розміром (вартістю) 4 500 000,00 (чотири мільйона п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ ХОЛ» (Код ), частка становить 90% статутного капіталу, розміром (вартістю) 4 500 000,00 (чотири мільйона п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «СМАРАГДОВІ ВЕЖІ» (Код ), частка становить 50% статутного капіталу, розміром (вартістю) 5 000 000,00 (п`ять мільйонів ) гривень, 00 коп.; Товаристві з обмеженою відповідальністю «М ГРУП ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Код ), частка становить 50% статутного капіталу, розміром (вартістю) 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «МЕЛЬНИК ГРУП ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Код ), частка становить 50% статутного капіталу, розміром (вартістю 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛПОПМЕНТ» (Код ), частка становить 50% в статутного капіталу, розміром (вартістю) 1 500 000,00 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «М ГРУП ЖИТОМИР» (Код ), частка становить 90% статутного капіталу, розміром (вартістю) 90 000,00 (дев`яносто тисяч) гривень, 00 коп.; товаристві з обмеженою відповідальністю «М ГРУП РІВНЕ» (Код ), частка '"Становить 90% статутного капіталу, розміром (вартістю) 90 000,00 (дев`яносто тисяч) гривень, 00 коп.; приватного підприємства «РІЧКОВИЙ ПАРК 3» (Код ), частка становить 50% статутного капіталу, розміром (вартістю 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.;приватного підприємства «СТАНІСЛАВІВ» (Код ), частка становить 50% статутного капіталу , розміром (вартістю) 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.; приватного підприємства «М ГРУП ПЛАТІНУМ ЯРЕМЧЕ» (Код ), частка становить 33,3333% статутного капіталу, розміром (вартістю) 333 333,34 (триста тридцять три тисячі триста тридцять три) гривні, 34 коп.

Ухвалою суду від 19.05.2022 року заяву задоволено, вжито заходи забезпечення позову.

31.05.2022 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої просив в порядку забезпечення позову в межах суми позову - 2 460 775 доларів США, накласти арешт і заборонити відчуження на належні ОСОБА_3 (іпн: НОМЕР_2 ) об`єкти нерухомого майна, а саме: гараж (машино-місце), загальна площа (кв.м): 24.3, за адресою: АДРЕСА_3 , (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); гараж(машино-місце), загальна площа (кв.м): 14.4. за адресою: АДРЕСА_4 , (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); гараж, загальна площа (кв.м): 16.6, за адресою: АДРЕСА_5 , гараж VI, (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); гараж, загальна площа (кв.м.) 16,6 за адресою: АДРЕСА_5 , гараж VI (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); гараж, загальна площа (кв.м): 66.5, за адресою: АДРЕСА_6 , гараж VI (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); гараж, загальна площа (кв.м.) 16,6 за адресою: АДРЕСА_5 , гараж V (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); паркомісце IV, загальна площа (кв.м): 18.6, за адресою: АДРЕСА_2 , (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); паркомісце V, загальна площа (кв.м): 18.6, за адресою: АДРЕСА_2 , (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); паркомісце VI, загальна площа (кв.м): 16.6, за адресою: АДРЕСА_2 , (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Ухвалою суду від 02.06.2022 року відмовлено в задоволенні заяви.

22.06.2022 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої просив накласти арешт на транспортний засіб та нерухоме майно. А саме: транспортний засіб LAND ROVER DEFENDER 2020 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 (Іпн: НОМЕР_1 ) та об`єкти нерухомого майна, що зареєстровані за ОСОБА_3 (Іпн: НОМЕР_2 ): паркомісце IV, загальна площа (кв.м): 18.6, за адресою: АДРЕСА_2 , (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); паркомісце V, загальна площа (кв.м): 18.6, за адресою: АДРЕСА_2 , (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); паркомісце VI, загальна площа (кв.м): 16.6, за адресою: АДРЕСА_2 , (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); квартира, п`ятикімнатна, загальна площа (кв.м): 282.7, житлова площа (кв.м): 141.7, за адресою: АДРЕСА_7 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Заява обгрутована тим, що в процесі виконання першої і другої ухвали про забезпечення позову, позивачу стало відомо, що на нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 було накладено арешти в іншій справі, за позовом інших, третіх осіб, тобто по боржнику існують інші судові провадження, в яких він виступає боржником. Окрім того, такий захід забезпечення позову як накладення арештів на частки відповідача у юридичних особах в повній мірі не забезпечить позов на 2 460 775 (два мільйона чотириста шістдесят тисяч сімсот сімдесят п`ять) доларів США, оскільки вартість частки засновника Товариства, має відповідати ринковій вартості активів товариства за вирахуванням ринкової вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів Товариства), пропорційній до частки засновника в статутному капіталі Товариства. Згідно відповіді з ТСЦ МВС № 2641 Головного сервісного центру МВС РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області, за громадянином ОСОБА_2 (Іпн: НОМЕР_1 ) зареєстровані транспортні засоби, а саме: AUDI 100 2,0 Е, 1992 року випуску ДНЗ: НОМЕР_4 LAND ROVER DEFENDER 2020 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_3 . Позивач зазначає, що необхідність повторної подачі заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно, що оформлене на дружину відповідача зумовлена тим, що як вбачається із боргової розписки, ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти 17 грудня 2021 року. Станом на момент отримання цих грошових коштів, і на даний момент ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . Даний шлюб зареєстровано між ними 02 жовтня 2003 року. За наведеного, у разі відчуження цих об`єктів нерухомого майна, які є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , та враховуючи, що іншого, достатнього майна в ОСОБА_2 , за рахунок якого можна було б виконати рішення суду у даній справі немає, у державного виконавця не буде змоги забезпечити процедуру виділення частки ОСОБА_2 з спільного майна для звернення стягнення на таку частку, тобто реальне виконання рішення суду буде неможливим. При цьому, варто зауважити, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб накладення арешту на спільне майно подружжя жодним чином не порушує прав і законних інтересів дружини ОСОБА_4 , оскільки ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» чітко передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В ст. 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Одним із способів забезпечення позову відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України є накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області від 31.05.2022 №31/9/1/679 повідомлено, що згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України, за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) зареєстровані транспортні засоби: з 01.04.2004 року, автомобіль марки AUDI 100 2,0 Е, 1992 року випуску ДНЗ: НОМЕР_4 та з 08.09.2020 року автомобіль марки: LAND ROVER DEFENDER 2020 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_3 .

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. При встановленні співмірності між обраним видом забезпечення позову та предметом і підставами позову, слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження. Аналогічну правову позицію викладено в Постанові Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі №211/129/18-ц.

Таким чином, позивачем обгрунтовано належними правовими підставами, що відповідач є власником вказаних об`єктів рухомого майна. Тому в цій частині вимога про накладення арешту на майно є співмірною з обраним видом забезпечення позову та преметом позову, а тому підлягає до задоволення.

Суддя вбачає наявність обґрунтованих підстав стверджувати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, враховуючи ціну позову та наявність інших судових проваджень, а також те що відповідач може відчужити майно яке належить йому на праві власності.

Щодо вимоги позивача про накладення арешту на нерухоме майно належне дружині відповідача.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом тричі вжито заходів забезпечення позову в вказаній цивільній справі. В обґрунтування заяви позивачем вказано, що існують інші ухвали судів про забезпечення позову, якими накладено арешт. Судом враховано вказане обґрунтування та вжито заходи забезпечення позову, накладено арешти на нерухоме майно належне відповідачу, на рухоме майно та на корпоративні права..

В обґрунтування вимоги про накладення арешту на вказане в заяві нерухоме майно позивачем вказано, що станом на момент отримання грошових коштів за розпискою ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , оскільки шлюб зареєстровано між ними 02.10.2003 року.

В свою чергу, вирішуючи заяву про забезпечення позову ухвалою суду від 02 червня 2022 року судом відхилено аналогічні доводи позивача.

З тих підстав, що не передбачено процесуальним законом здійснення заходів забезпечення позову, яке ґрунтується виключно на припущеннях позивача про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову, що не підтверджені належними засобами доказування. А також в разі, якщо шляхом забезпечення позову може бути обмежено права та інтереси третіх осіб.

Суд критично оцінює аргументи позивача, про те, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб накладення арешту на спільне майно подружжя жодним чином не порушує прав і законних інтересів дружини ОСОБА_4 , оскільки ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» чітко передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З тих підстав, що за змістом статті 2 ЦПК України проголошено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому, захист порушених прав та інтересів позивача, не може відбуватися у спосіб та шляхом ініціювання нового судового процесу, для третьої особи, яка не є учасником спору.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже обов`язком позивача є доведення правових підстав його заяви про забезпечення позову, доведення настання негативних наслідків у разі не забезпечення позову, доведення обставини не здійснення відповідних дій з метою зловживання процесуальними правами.

Позивачем не доведено вартості об`єктів нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, що є порушенням його процесуального обов`язку щодо доведення співмірності заявлених позовних вимог та заходу забезпечення позову.

Позивачем не обґрунтовано належними правовими підставами, що вищезазначене майно придбано відповідачем в період шлюбу з ОСОБА_3 , за спільні кошти подружжя.

Не обґрунтовано, що кошти за договором позики було витрачено в інтересах сім`ї на придбання майна. Не доведено, що майно не придбано ОСОБА_3 за особисті кошти.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Будь яких доказів того, що це майно не є особистим майном дружини, а також того, що подружжям не визначались частки у спільному майні, відповідачем не надано, а тому вважати, що це майно належить відповідачу підстав немає.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести належність засобу забезпечення позову фактичним обставинам правового відношення сторін.

Отже особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести належність засобу забезпечення суті оголошеної вимоги.

Натомість прохання позивача про забезпечення позову ґрунтується на припущенні перебування майна в режимі спільної сумісної власності.

Таким чином зміст претензії позивача до відповідача та зміст заяви про забезпечення позову є різними за обсягом та правовими підставами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на рухоме яке належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в межах суми позову у розмірі 2460775 (два мільйона чотириста шістдесят тисяч сімсот сімдесят п`ять) доларів США, а саме на транспортний засіб марки «LAND ROVER DEFENDER» 2020 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_3 .

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Строк пред`явлення до виконання до 23 червня 2025 року.

Суддя Бабій О.М.