Справа № 375/504/22
Провадження № 2/375/379/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засідання Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин справи та обгрунтування позовних вимог

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі № 50 від 03.03.2014 укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор», щодо земельної ділянки площею 3,98 га з кадастровим номером :05:014:0009, а також стягнути з ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 5 000 грн., які підтверджуються додатковою угодою № 1 до договору про надання правничої допомоги № 01062020 від 01.06.2020, квитанцією до прибуткового касового ордера № 01062020К від 01.06.2020 та 992,4 грн. судового збору що підтверджуються дублікатом квитанції № P24A5528210D5634482 від 01.07.2022.

Обгрунтовуючи позовні вимоги предстаник позивача зазначає, що між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» 03.03.2014 був укладений договір оренди землі № 50, щодо земельної ділянки площею 4,20 га з кадастровим номером :05:014:0009.

ОСОБА_1 успадкувала вищезазначену земельну ділянку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2020, зареєстровано в реєстрі № 508.

Та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.02.2020 № 21035778, є одноособовим власником вказаної земельної ділянки.

Пунктом 8.3 договору визначено, що договір може бути припинений достроково за взаємною згодою сторін або на вимогу однієї із сторін у випадках передбачених законодавством України та цим договором.

На момент укладення договору оренди землі № 50 від 03.03.2014 директором ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» був ОСОБА_4

01.06.2020 позивач звернувся до орендаря з актом-претензією № 1, на момент звернення з актом-претензією директором орендаря був ОСОБА_5 .

Керуючись п. 8.3 та 8.6 договору оренди № № 50 від 03.03.2014 орендодавець просив розірвати даний договір за згодою сторін. Однак відповідач не надав відповіді на даний лист, договір оренди за згодою сторін не розірвав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Позовна заява разом з доданими до неї документами надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 07.07.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2022 справа передана для розгляду судді Чорненькій О.І.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 14.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалами Рокитнянського районного суду Київської області від 05.09.2022 та 19.10.2022 ухвалено проводити судові звсідання за участь предстаників сторін у режимі відеоканференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 19.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15 годину 15.11.2021.

На судовий розгляд справи 15.11.2022 позивач та його представник ОСОБА_2 не прибули, натомість представник позивача подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор», будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не прибув та про причини неявки суд не повідомив.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» було укладено договір оренди земельної ділянки № 50 від 03.03.2014, щодо земельної ділянки площею 4,20 га з кадастровим номером :05:014:0009.

09.12.2015 між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» було укладено додаткову угоду договору оренди землі № 50 від 03.03.2014.

Вищезазначений договір, а саме п. 8.6 містить окрему самостійну підставу для розірвання спірного договору, як реорганізація юридичної особи, а також зміна директора підприємства-орендаря є підставою для розірвання договору.

Пунктом 8.3 договору визначено, що договір може бути припинений достроково за взаємною згодою сторін або на вимогу однієї із сторін у випадках передбачених законодавством України та цим договором.

ОСОБА_1 успадкувала вищезазначену земельну ділянку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2020, зареєстровано в реєстрі № 508.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.02.2020 № 21035778, є одноособовим власником вказаної земельної ділягнки.

На момент укладення договору оренди землі № 50 від 03.03.2014 директором ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» був ОСОБА_4 та до 13.03.2018. За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 13.08.2018 по 05.03.2020 - директором був ОСОБА_5 , з 05.03.2020 по 11.07.2020 - ОСОБА_6 , а з 11.07.2020 керівником орендаря є ОСОБА_7

01.06.2020 позивач звернувся до орендаря з актом-претензією № 1. На момент звернення з актом-претензією директором орендаря був ОСОБА_6 .

Керуючись п. 8.3 та 8.6 договору оренди № 50 від 03.03.2014 орендодавець просив розірвати даний договір за згодою сторін. Однак відповідач не надав відповіді на даний лист, договір оренди за згодою сторін не розірвав.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України)

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

У п. 8.3 договору оренди землі № 50 від 03.03.2014визначено, що договір може бути припинений достроково за взаємною згодою сторін або на вимогу однієї із сторін у випадках передбачених законодавством України та цим договором, а у пункті 8.6 договору оренди землі сторони погодили, що реорганізація юридичної особи, а також зміна директора підприємства-орендаря є підставою для розірвання договору.

Тобто наведеними умовами договору передбачена можливість його розірвання на вимогу однієї із сторін та визначенні підстави для такого розірвання, без необхідності встановлення будь-яких інших передумов, зокрема істотного порушення договору. Положення пунктів 8.3, 8.6. договору були погоджені сторонами на власний розсуд, не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, не змінені та не визнані недійсними, а тому є обов`язковими для виконання сторонами правочину.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові № 375/278/20 від 16.06.2021 року.

Суд вважає поданий позов обґрунтованим, відтак позов підлягає до задоволення, а договір від № 50 від 03.03.2014 - до розірвання з підстави зміни керівника ТОВ «Агрофірма «Рокитне-Цукор».

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,4 грн., сплачений нею при поданні позовної заяви, що підтверджується квитанцією № P24A5528210D5634482 від 01.07.2022.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280сц180).

На підставі викладеного підлягають також до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» на користь позивача судові витрати: витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., які підтверджуються додатковою угодою № 1 до договору про надання правничої допомоги № 01062020 від 01.06.2020, квитанцією до прибуткового касового ордера № 01062020К від 01.06.2020 та 992,4 грн. судового збору що підтверджуються дублікатом квитанції № P24A5528210D5634482 від 01.07.2022.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 24, 25, 31, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 3, 204, 259, 525, 626-629, 651 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» про розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі № 50 від 03.03.2014 укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор», .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 15 листопада 2022 року.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: Фещенко Ігор Станіславович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000862 від 24.02.2020, адреса для листування: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставеллі, 21, офіс 22, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор», , зареєстрованого за адресою: Київська область, смт Рокитне, вул. Ентузіастів, 6.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА