Справа № 947/7032/22
Провадження № 2/947/1970/22
УХВАЛА

02.06.2022 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калашнікова О.І., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

14.03.2022 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 було розподілено та передано судді Калашлніковій О.І.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає, що поданий позов не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно правил частини 1 статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Позивач виклав вимогу про визнання за ним права власності на 1/2 частину об`єкту будівництва квартиру АДРЕСА_1 , яка не завершена будівництвом. Позивач також вимагає стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 295 000 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Підпунктом «а» пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч.1 ст.176 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 доказів сплати судового збору не надав, однак в позові виклав вимогу про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Проте, обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено спеціальним законом - ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до вимог ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону.

У данному випадку, позивачем не надані будь-які документи на підтвердження його тяжкого матеріального становища для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору.

Отже, враховуючи вищезазначене, суддя ухвалою від 21.03.2022 року залишила позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яка містить дві вимоги майнового характеру,без руху та надала позивачу час для усунення вищезазначених недоліків.

Проте позивач у встановлений строк вимоги судді не виконав, недоліки зазначені в ухвалі суду не усунув, тому позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжявважати не поданною і повернути позивачу разом з додатками.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в Одеський апеляційний суд протягом 15 діб після проголошення ухвали.

Суддя Калашнікова О. І.