Справа № 490/1401/21
н/п 2-з/490/104/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 490/1401/21 шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану у АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2022 року для розгляду заяви про забезпечення позову визначено головуючого суддю Шолох Л.М.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд зазначає таке.

У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває справа № 490/1401/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

У період з лютого 2021 року до 05 червня 2022 року справа перебувала у провадженні іншого складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 06 червня 2022 року для розгляду цієї справи визначено головуючого у справі суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено справу у підготовче провадження у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та здійснено заміну позивача на його правонаступника ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів призведе до неефективного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина сьома статті 153 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вказано у частині третій статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У свою чергу співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час розгляду питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З аналізу наведених норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог у справі.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом спору у даній справі є наявність підстав для розірвання договору довічного утримання від 28 листопада 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала у власність квартиру у АДРЕСА_1 . Також позивачем заявлені позовні вимоги щодо застосування наслідків розірвання цього договору шляхом визнання за позивачкою права власності на цю квартиру.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яка наявна в матеріалах справи, слідує, що відповідачу у цій справі ОСОБА_3 на праві власності з 28 листопада 2016 року належить квартира АДРЕСА_2 .

Зважаючи на зміст та обсяг позовних вимог накладення арешту на зазначену квартиру та заборона будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо означеної квартири є видом забезпечення позову, який співмірним із заявленими позовними вимогами. Невжиття таких заходів зробить неефективним виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

За такого заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 .

Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Л.М. Шолох