Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/9542/21
Провадження № 2-о/553/63/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.11.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за заявою адвоката СТЄБЄЛЄВА Антона Михайловича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - Посольство України в Ліванській Республіці, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року адвокат Стєбєлєв в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Комінтернівського районного суду м Харкова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказує, що в червні 2021 року заявниця звернулася до Посольства України в Ліванській Республіці з проханням про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон своїм дітям: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , у наданні відповідної послуги відмовлено в усній формі. 16 червня 2021 року подано до Посольства України в Ліванській Республіці адвокатський запит з проханням надання інформації про необхідні документи для документування громадянами України дітей заявниці, на який 05.07.2021 року отримано відповідь, в якій зазначено перелік необхідних документів для оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон згаданим у запиті особам. Серед переліку одним з документів, який потрібно подати до Посольства України в Ліванській Республіці, є довідка про підтвердження факту постійного проживання матері - громадянки України на території України на момент народження дитини. Дана довідка або аналогічна їй є відсутньою у заявниці. Відповідний документ можна отримати у відділі реєстрації фізичних осіб ради міста, в якому було зареєстроване місце проживання заявниці станом на момент народження її дітей, тобто в м. Донецьку, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а отже отримати довідку про підтвердження факту постійного проживання матері - громадянки України на території України на момент народження дитини у будь-який інший спосіб, окрім судового, є неможливим.

Вказує, що заявниця є громадянкою України, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, 09.12.1994 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 в Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану. ІНФОРМАЦІЯ_2 в заявниці народилася донька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 - син ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 - син ОСОБА_2 . Протягом всього цього часу, в тому числі станом на 02 грудня 1995 року, 28 грудня 1996 року та 25 червня 1999 року та до 13 грудня 2003 року місце проживання заявниці було незмінно зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

15.07.2021 року у відповідь на адвокатський запит Державною міграційною службою надано відповідь про те, що інформація щодо оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутня, що підтверджує факт реєстрації проживання на території України заявниці станом на 02.12.1995 року, 28.12.1996 року, 25.06.1999 року.

Просить встановити факт постійного проживання та реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на території України за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 02 грудня 1995 року, 28 грудня 1996 року, 25 червня 1999 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 17.11.2021 року визначено підсудність заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа - Посольство України в Ліванській Республіці, про встановлення факту, що має юридичне значення Комінтернівському районному суду міста Харкова.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.12.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Справа перебувала в провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова, призначалася до розгляду, проте по суті не розглянута.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 25.07.2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Учасники процесу, заявник ОСОБА_2 та її представник адвокат Стєбєлєв А.М.,представник заінтересованої особи Посольства України в Ліванській Республіців судове засідання не з`явилися, представник заявниказвернувся з клопотаннями про розгляд справи без його участі, інші особи про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наявних у справі та наданих представником заявника документів встановлено наступне.

Так, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.03.1977 року Пролетарським відділом РАЦС м. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народилася у м. Донецьку.

ОСОБА_7 у 1994 році закінчила загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 138 м. Донецьку, що підтверджується атестатом про повну загальну середню освіту, виданим 24.06.1994 року.

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 09.12.1994 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець Республіки Ліван, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 09.12.1994 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 09.12.1994 року зроблено запис за № 940, після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище "

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Донецька, є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 20.06.2003 року Пролетарським РВДМУ УМВС України в Донецькій області, згідно запису на стор. 11 якого від 24.06.2003 рокузареєстрована до 13.12.2003 року за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є матір`ю доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується відомостями в закордонному паспорті заявниці № НОМЕР_4 , виданим 01.08.2003 року.

Згідно відмітки в закордонному паспорті заявниці № НОМЕР_4 , виданому 01.08.2003 року, ОСОБА_2 з 23.12.2013 року по 23.12.2016 року прийнята на тимчасовий консульський облік Посольства України в Ліванській Республіці.

16.06.2022 року адвокат Стєбєлєв А.М. звернувся до Третього секретаря з консульських питань Посольства України в Ліванській РеспубліціРезніченкаД.М. з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про необхідні документи для отримання громадянства України дітей ОСОБА_8 (є громадянкою України), а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження: Ліванська Республіка, область Сайда, місто Сайда; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце народження: Ліванська Республіка, область ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце народження: Ліванська Республіка, область Сайда, місто Сайда.

Згідно відповіді Третього секретаря з консульських питань Посольства України в Ліванській республіці Резніченка Д.М. на адвокатський запит, яка надійшла на електронну скриньку ОСОБА_10 , повідомлено, що для оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон згаданим у запиті особам необхідні такі документи: фотокартки на білому фоні - 3,5x4,5 (2шт), 10x15(1 шт);копія паспорта громадянина України матері - громадянки України;копія паспорта громадянинаУкраїни для виїздуза кордон матері- громадянки України;свідоцтво про народження дитини (зперекладом на українську мову) легалізоване МЗС Лівану;довідка про підтвердження факту постійного проживання матері-громадянки України на території України на момент народження дитини (іншими словами, довідка що підтверджує факт реєстрації місця проживання матері - громадянки України на території України станом на 02.12.1995 року, 28.12.1996 року, 25.06.1999року). Таку довідку можна отримати у відділі реєстрації фізичних осіб, скажімо, Харківської міської ради у випадку, якщо людина була зареєстрована у м. Харкові; місцевий документ дитини, так званий "ЕхражКайт" зперекладом на українську мову; місцевий документ матері-громадянки України, так звана " ОСОБА_11 " або "Ікама" з перекладом на українську мову; документ про сплату консульського збору.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з заявою, яка розглядається у даному провадженні, представник заявника вказував на відсутність можливості отримати довідку про зареєстроване місце проживання заявниці ОСОБА_8 на момент народження дітей, оскільки така довідка може бути видана у відділі реєстрації фізичних осіб ради міста, в якому було зареєстроване місце проживання заявниці станом на момент народження її дітей, тобто в м. Донецьку, проте на вказаній території органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

06.07.2021 року адвокат Стєбєлєв А.М. звернувся до Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про наявність або відсутність рішення органів Державної міграційної служби про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , станом на 02.12.1995 року, 28.12.1996 року, 25.06.1999 року; в разі відсутності у Державної міграційної служби України запитуваної інформації або документів, передати відповідний адвокатський запит на розгляд до належного розпорядника інформації за принципом єдиного вікна.

Відповідно до листа Державної міграційної служби України за вих. № 6.2-5697/3.1-21 від 15.07.2021 року, адресованого адвокату Стєбєлєву А.М., у Державній міграційній службі України в межах компетенції розглянуто його адвокатський запит від 06.07.2021 № 1004 щодо надання інформації про прийняття територіальними органами ДМС рішення про оформлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , документів для виїзду за кордон на постійне проживання, станом на 02.12.1995 року, 28.12.1996 року, та на 25.06.1999 року. Керуючись частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, повідомлено, що ДМС здійснює свою діяльність на підставі "Положення про Державну міграційну службу України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, яким визначено, зокрема, завдання та повноваження ДМС, службу утворено Указом Президента України від 09 грудня 2010 року № 1085/2010 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", а відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2012 року № 1200 територіальні підрозділи ДМС почали здійснювати оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання з 02 січня 2013 року. За результатами перевірки, проведеної територіальними органами ДМС (крім ГУ ДМС України в АР Крим та УДМС України в м. Севастополі), інформація щодо оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутня.

Згідно ст. 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 83 ЦК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду

На підтвердження факту, який просить встановити, представник заявника надав суду письмове пояснення від імені гр. ОСОБА_12 від 09.11.2021 року, згідно якого з 1992 року по 2002 рік проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_13 у АДРЕСА_2 , на першому поверсі по сусідству з квартирою АДРЕСА_3 , де проживала ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_14 та дітьми, з ОСОБА_15 та її сім`єю підтримував тісні сусідські стосунки, часто спілкувався, весь цей час, в тому числі станом на 02.12.1995 року, 28.12.1996 року, 25.06.1999 року, тобто коли у ОСОБА_15 народилися діти, вона постійно проживала за адресою, зазначеною вище, до 2003 року, коли вона разом зі своєю сім`єю, окрім матері, виїхала на постійне проживанні до ОСОБА_16 .

Разом з тим, підпис особи у вищевказаному поясненні не завірений в установленому законом порядку, представником заявниці не надано суду жодних документів, які посвідчують особу гр. ОСОБА_12 та об`єктивно підтверджують той факт, що він дійсно з 1992 року по 2002 рік проживав в квартирі АДРЕСА_4 .

Вказану особу представник заявниці не просив допитати як свідка в судовому засіданні, відповідно судом вона допитана не була, а тому з урахуванням положень ст.ст. 79, 83 ЦПК України вказане пояснення не може бути визнане належним та допустимим доказом у справі, тим паче, що воно не містить обставин щодо реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , факт якої просить встановити.

Згідно приєднаного до заяви письмового пояснення від імені ОСОБА_5 від 02.11.2021 року, влітку 1993 року він прилетів до України по роботі в м. Донецьк, де познайомився з ОСОБА_15 , після чого 09.12.1994 року офіційно одружився в м. Донецьку, з того часу по цей день є її чоловіком.На момент, коли вони познайомилися та одружилися, тобто з 1993 1994 року та до 2003 року ОСОБА_15 постійно проживала та була зареєстрованою в квартирі своєї матері ОСОБА_17 в АДРЕСА_1 , ці відомості він чітко пам`ятає та точно знає, так як весь цей час вони хотіли переїхати на постійне місце проживання до нього додому в ОСОБА_16 , але їм це вдалося тільки в 2003 році. Тільки тоді ОСОБА_15 знялася з місця реєстрації в м. Донецьку по вищезазначеній адресі та стала на облік в Українському посольстві в Лівані та проживала разом з дітьми в м. Сайда у його батьків. Зараз його дружина разом з ним та дітьми проживає в м. Сайда в Ливані.

Оцінюючи вказаний документ, суд враховує, що підпис особи у ньому не завірений в установленому законом порядку.

Вказану особу представник заявниці не просив допитати як свідка в судовому засіданні,відповідно судом вона допитана не була, а тому з урахуванням положень ст.ст. 79, 83 ЦПК України вказане пояснення не може бути визнане належним та допустимим доказом у справі, тим паче, щозазначені у ньому дані про те, що ОСОБА_2 з 1993 1994 року та до 2003 року постійно проживала в квартирі своєї матері ОСОБА_17 в АДРЕСА_1 , що є предметом заяви, викликає сумніви у достовірності з огляду на те, що наявні у справі документи свідчать про те, що їх спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,народились в Ліванській Республіці, область Сайда, місто Сайда.

Аналізуючи наявні у справі документи, беручи до уваги, щозапис про реєстрацію ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у її паспорті громадянина України вчинений 24.06.2013 року, належних та допустимих доказів, які підтверджують її зв`язок з житлом за цією адресою у 1995-1999 роках не встановлено, станом на час народження дітей ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,вона перебувала в Ліванській Республіці, область Сайда, місто Сайда, оскільки саме вказаний населений пункт є місцем народження дітей, при цьому, заявниця не надала суду документи щодо перетину нею кордону в ці періоди часу для виїзду з України до Республіки Ліван та в зворотному напрямку, які мають бути наявні у її розпорядженні та можуть об`єктивно підтверджувати факт її постійного проживання саме на території України, вирішуючи заяву в контексті заявлених вимог, суд приходить до переконливого висновку про недоведеність того факту, щопостійним місцем проживання та реєстрації місця проживання ОСОБА_2 була Україна і станом на 02 грудня 1995 року, 28 грудня 1996 року, 25 червня 1999 року вона постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

А тому суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заявиадвоката ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа - Посольство України в Ліванській Республіці, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25.11.2022 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна