Справа № 482/1264/21
Номер провадження 2/482/12/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Демінської О.І., секретар судового засідання - Єфімова О.І., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діяв його представник - адвокат Біленський А.Г., звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування позову зазначено, що відповідно до постанови державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котовської Н.В. здійснюється виконавче провадження №66523108 на підставі виконавчого напису №242388, виданого 27.07.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості у розмірі 17134,40 грн.

Посилаючись на те, що виконавчий напис №242388 від 27.07.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 17134,40 грн., з яким позивач жодних договірних відносин не має, повідомлень про передачу прав за кредитними зобовязаннями, які у нього існували перед іншими особами, не отримував, вчинений приватним нотаріусом є незаконним, сума заборгованості, з якою він не згодний, не є безспірною, просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідачем до підготовчого засідання надано заяву про визнання позову, у звязку із чим просив про стягнення з нього на користь позивача 50% судового збору, сплаченого під час звернення до суду із позовом та заявою про забезпечення позову, заперечення щодо розміру витрат на правову допомогу позивача, вказаних у позовній заяві в орієнтовному розмірі 3500 грн., які вважає безпідставними.

У підготовче засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача - адвоката Біленського А.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності. Вказував про відсутність вимог про стягнення судових витрат щодо стягнення витрат на правову допомогу з відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не зявився.

Представник Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі і у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Вивчивши доводи позову, заяви відповідача про визнання заявлених позовних вимог та матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Так, згідно до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1735562, наданого відповідачем до суду, ОСОБА_1 є позичальником у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 5050,00 грн. строком на 30 днів. Процентна ставка на день в розмірі 1,00% є фіксованою. Дата повернення позики - 15.03.2021 р. Договір містить відомості щодо електронного підпису сторін одноразовим ідентифікатором.

Згідно з Договором факторингу №2106 від 21.06.2021 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір про відступлення права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованості з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів та підтверджуються документацію, відповідно до списку, вказаного у Реєстрі прав вимог №1 від 01.06.2021 р., в тому числі і до ОСОБА_1 .

За даними виписки з рахунка ОСОБА_1 за кредитним договором №1735562 від 13.02.2021 р., підписаного директором ТОВ «Фінансова компанія управління активами», загальна сума заборгованості за період з 20.06.2021 р. по 28.12.2021 р. складає 17109,4 грн.

Виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 27.06.2021 р. пропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі Договору факторингу №2106 від 21.06.2021 р. відступлено право вимоги за Кредитним договором №1735562 від 13.02.2021 р., укладеного між ТОВ заборгованість, що виникла за Кредитним договором №22-0041007/ФКВ-08 від 17.06.2008 р., який укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , задовольнити вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», стягнути з ОСОБА_1 за період з 20.06.2021 р. по 26.06.2021 р. включно, суму в розмірі: 5050,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12059,40 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 25,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 17134,40 грн.

18.08.2021 року старшим державним виконавцем Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котовською Н.В. відкрито виконавче провадження ВП №66523108 з виконання виконавчого документа - виконавчого напису №242388, виданого 27.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» боргу в сумі 17134,40 грн.

Докази повідомлення ОСОБА_1 про існування заборгованості за наведеним кредитним договором до суду не подані. Також відсутні і докази його сповіщення про існування Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, заміну кредитора у зобов`язанні.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, правомірності зазначення періоду заборгованості у виконавчому написі, безспірності характеру правовідносин між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ОСОБА_1 .

У даній справі відповідачем заявлені позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнані повністю.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нотаріус при цьому, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 3 ЗУ "Про виконавче провадження", встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового його виконання.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами за правилами ч.1 ст. 39 ЗУ "Про нотаріат" визначений цим законом та іншими актами законодавства України , в тому числі і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Відповідно до п.19 ст. 34 ЗУ "Про нотаріат" вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Таким чином вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено главою 14 ЗУ "Про нотаріат" та Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

За правилами ст. 87 ЗУ "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з пп. 1.1 п. 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пп. 1.2 п. 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пп.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172, згідно з яким для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (ст. 42 ЗУ «Про нотаріат»).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 ЗУ "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р.

Тобто, на даний час діє редакція Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172

Такий правовий висновок викладений у Постанові ВС від 12.03.2020 р. у справі № 757/24703/18-ц.

Нотаріусом вимог вказаного Порядку не дотримано.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з вказаним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Так, фактично процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Вказаних вимог приватним нотаріусом не дотримано.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, правомірності зазначення періоду заборгованості у виконавчому написі, безспірності характеру правовідносин між сторонами

Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання позову відповідачем не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду із позовом.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд -,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №242388, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», заборгованості за Кредитним договором №1735562 від 13 лютого 2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», , місцезнаходження: 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9-А, оф, 203, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову, в сумі 454,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 227 грн 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду із позовом відповідно до квитанції № 0.0..1 від 14.09.2021 року, що становить 454,40 грн. та із заявою про забезпечення позову відповідно до квитанції № 0.0..1 від 14.09.2021 року, що становить 227,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення складено 30 травня 2022 року.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. Демінська