Справа № 523/4224/21
Провадження №2/523/3432/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
"08" лютого 2022 р. м.Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:
головуючого - судді Дяченко В.Г.
за участю секретаря - Єпутатова В.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі - ТОВ «ФК «Паріс») у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Паріс» 3% річних нарахованих за період 10 грудня 2017 року по 09 грудня 2020 року, що складає 6018 доларів США 86 центів.
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ФК «Паріс», представник позивача просить позов задовольнити шляхом стягнення ОСОБА_1 , 6018,86 доларів США та сплаченого судового збору в розмірі 2522,53 грн.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Паріс» не з`явився подав заяву, у якій просив суд про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву не надавала суду. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.
За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.
Як слідує з протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-04-02-000005-b від 11 квітня 2019 року переможцем аукціону є ТОВ «ФК «Паріс», сума, яка підлягає сплаті переможцем банку - 5 000 000, 00 грн.
Вказана сума сплачена ТОВ «ФК «Паріс» на рахунок ПАТ «Банк «Демарк» згідно платіжного доручення № 197 від 17 квітня 2019 року.
За змістом договору № 447-057 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 20 травня 2019 року ПАТ «Банк «Демарк» відступає шляхом продажу новому кредитору ТОВ «ФК «Паріс» належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку первісного кредитора до позичальників/іпотекодавців/заставодавців/поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору.
У додатку № 1 до договору № 447-057 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 20 травня 2019 року боржником зазначена ОСОБА_1 за кредитним договором № 447-057 від 04 жовтня 2007 року, укладеним між Банком «Демарк» та ОСОБА_1 .
11 грудня 2020 року ТОВ «ФК «Паріс» надіслало на адресу ОСОБА_1 повідомлення № 447-057-1 про необхідність з 20 травня 2019 року здійснювати усі платежі за реквізитами нового кредитора.
Вказані вище вимоги відповідачем не були виконані, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст. 512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
У відповідності до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), (п.54), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України у кредитному договорі може бути передбачено сплату процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Такі проценти може бути стягнуто кредитодавцем і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Вищенаведені обставини підтверджують факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що дає право на стягнення 3 відсотків річних від простроченої суми за кредитом з ОСОБА_1 ..
Відтак, станом на 09 грудня 2020 року позивачем нараховано 3% річних за користування грошовими коштами за період з 10 грудня 2017 року по 09 грудня 2020 року, що складає 6018,86 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (27,7431 гривні за долар), 10.03.2021 р. на день подання позову до суду, складає 166963 грн. 17 коп.
З огляду на те, що ОСОБА_1 прострочила погашення кредиту за договором №447-057 від 04 жовтня 2007 року, належним чином не повернула отримані в кредит грошові кошти, тобто не виконала взятих на себе за договором зобов`язань, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних нарахованих за період 10 грудня 2017 року по 09 грудня 2020 року, що складає 6018,86 доларів США 86 центів.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2522,53 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 128, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-283, 351-355 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Повне судове рішення складено 08.02.2022 року.
Суддя: