ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 500/3346/17

Апеляційне провадження №22-ц/813/5542/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Янковського Віктора Йосиповича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 листопада 2021 року, постановлене під головуванням судді Пащенко Т. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позов

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 червня 2016 року відповідач взяв на себе письмові зобов`язання сплатити 442 000 грн. за надані йому послуги встановлення світлодіодного екрану зі звуком до 10 липня 2016 року. В подальшому, 16 серпня 2016 року, ОСОБА_1 склав розписку, засвідчену свідками, згідно з якою зобов`язався погасити йому заборгованість за договором в розмірі 320 000 грн. до 01 листопада 2016 року, при цьому перший платіж в розмірі 120 000 грн. відповідач зобов`язався сплатити до 10 вересня 2016 року.

Посилаючись на те, що за отримані від нього послуги відповідач не розрахувався, ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 320 000 грн.(т.1а.с.2-3).

У відзиві на позов та письмових поясненнях представник відповідача адвокат Янковський просив відмовити у його задоволенні.

Доводи відзиву та письмових пояснень зводяться до того, що письмовий договір між сторонами не укладався та відсутній акт виконаних робіт, наданих послуг (т.1а.с.141-142, т.2а.с.26-27).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 320 000 грн. та судовий збір в розмірі 3 200 грн. (т.2а.с.37-39).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Янковський В.Й. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Неправильність рішення суду першої інстанції обґрунтована порушенням норм матеріального і процесуального права.

Крім доводів, що містяться у відзиві на позов, апеляційна скарга мотивована тим, що між наявними у справі листом та розпискою, складеними ОСОБА_1 , не існує ніякого зв`язку, вони складені з різних умов і причин, ніяким чином не підтверджують і не доповнюють одна одну тощо, що не може свідчити що вони складені у зв`язку з нібито існуючим одним правочином (т.2а.с.44-45).

Правом відзиву позивач та його представник не скористалися.

Учасники судового процесу про дату судового засідання, призначеного на 14 червня 2022 року, повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на іншу дату не подавали, що відповідно до правил ч.2ст.372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції керувався, зокрема, положеннями ст.ст.205, 509,525, 626, 640,642,901,903 ЦК України та виходив з того, що:

-договір про надання послуг був укладений між сторонами в усній формі, що не заборонено законом;

-згідно листа ОСОБА_1 від 07 червня 2016 року про прийняття умов договору про надання послуг у загальній сумі 442 000 грн. від ОСОБА_2 , відповідач зобов`язався її виплатити до 10 липня 2016 року;

-надання позивачем та отримання відповідачем послуг у вигляді встановлення у фанзоні світлодіодного екрану зі звуком на період з 10 червня по 10 липня 2016 року сторонами не заперечується;

-згідно розписки від 16 серпня 2016 року, яка знаходиться у позивача ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_1 зобов`язався виплатити в повному обсязі суму в розмірі 320 000 грн.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції правильним.

Так, законодавство України дозволяє укладати договори у спрощений спосіб шляхом обміну листами чи документами, з яких зрозуміло, що між сторонами є певна домовленість та якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.205 ЦК України).

За приписами ч.1ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 07 червня 2016 року складено лист, оригінал якого знаходиться у позивача ОСОБА_2 , яким підтверджується факт прийняття умов договору про надання послуг (світлодіодного екрану та звуку) від ОСОБА_2 на період з 10 червня 2016 року по 10 липня 2016 року. У листі також зазначено, що загальна вартість договору про надання послуг складає 442 000 грн., що за умовами договору загальну суму відповідач зобов`язався виплатити до 10 липня 2016 року (т.1а.с.4).

Роздруківка послуг, які були надані ОСОБА_2 ОСОБА_1 , а саме доставка обладнання, апаратури, монтаж конструкцій тощо на загальну суму 442 120 грн. наведена в т.1 на а.с.104.

Також встановлено, що ОСОБА_2 в рамках договору про надання послуг виконав наведені вище роботи по наданню послуг щодо встановлення світлодіодного екрану зі звуком у фан-зоні та отримав передоплату робіт в розмірі 40 000 грн., що відповідачем не спростовано.

Із наявної у справі роздруківки вайбер-листування, смс-повідомлень та доказів, що надані на електронних носіях між позивачем та відповідачем протягом 2016-2017 років вбачається, що сторони обговорюють питання дотримання відповідачем ОСОБА_1 питання сплати заборгованості за договором про надання послуг (т.1а.с.36-64).

Так, на аркуші справи 33 у томі 1 міститься скріншот електронного листування ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , з якого вбачається наявність між сторонами договірних відносин з приводу надання послуг, зокрема: обговорення переліку робіт, що підлягають виконанню; отримання предоплати; порядку розрахунку та залишку заборгованості станом на 22 червня 2016 року.

Із змісту розписки від 16 серпня 2016 року, оригінал якої знаходиться у позивача ОСОБА_2 , видно, що ОСОБА_1 зобов`язався розрахуватися в повному об`ємі у розмірі 320 000 грн. до 01 листопада 2016 року. При цьому перший платіж з загальної суми у розмірі 120 000 грн. зобов`язався оплатити до 10 вересня 2016 року. Розписка підписана відповідачем у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.1а.с.5).

В суді першої інстанції досліджувалися оригінали зазначених вище листа від 07 червня 2016 року та розписки від 16 серпня 2016 року.

Факти складення зазначених документів саме ОСОБА_1 , а також зміст наявної у справі роздруківки вайбер-листування, смс-повідомлень тощо між сторонами відповідачем та його представником не заперечувалися.

Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи надані позивачем докази, які підтверджують обставини укладення сторонами договору про надання послуг та виконання їх ОСОБА_2 у повному обсязі, беручи до уваги те, що відповідач не показав суду у зв`язку з чим ним складено лист та розписка, які знаходяться у позивача ОСОБА_2 , (не міститься відповідь на ці питання й у відзиві представника відповідача адвоката Янковського В.Й. на позов, в його письмових поясненнях в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 плату за отримані послуги в розмірі 320 000 грн.

Доводи апеляційної скарги вказаний висновок не спростовують.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Янковського Віктора Йосиповича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 червня 2022 року.

Головуючий

Судді: