ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3096/22 Справа № 176/1867/21 Суддя у 1-й інстанції - Кучма В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року у справі за позовом комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2021 року комунальне підприємство «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради (далі - КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, мотивуючи його тим, що КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР надає послуги з централізованого опалення до квартири АДРЕСА_1 , яку 02 березня 2021 року відповідач отримав у спадок після смерті ОСОБА_2 .

Вказували, що на момент отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину існувала заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 23 940,63 грн.

Таким чином, посилаючись на те, що з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 до укладання 30 березня 2021 року договору купівлі-продажу спірної квартири, саме на відповідача покладається обов`язок зі сплати заборгованості з комунальних послуг, яка виникла за життя спадкодавця, так і за період з моменту відкриття спадщини, у зв`язку з чим просили суд першої інстанції стягнути на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення на загальну суму 25 287,63 грн., з яких 1 347 грн. за період з 02 березня 2021 року по 30 березня 2021 року та заборгованість у сумі 23 940,63 грн., що утворилась станом на 02 березня 2021 року.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суд першої інстанції скасувати та ухвалити нове, застосувавши наслідки спливу позовної давності до вимог позивача в частині вимог, які заявлені за межами строку позовної давності в період з жовтня 2015 року до вересня 2018 року в розмірі 11 823,60 грн. та відмовити в задоволенні таких вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відсутність підстав для застосування до спірних відносин наслідків спливу строку позовної давності, зважаючи, що датою позовної заяви є 30 вересня 2021 року, то позовні вимоги, які стосуються нарахувань, строк оплати яких настав до вересня 2018 року в розмірі 11 823,60 грн. до задоволення не підлягають у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 позивач по справі не скористався.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі 25 287,63 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до статуту підприємства, КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР зареєстровано розпорядженням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 21 грудня 1998 року та є правонаступником комунального підприємства теплових мереж «Жовтоводськтепломережа» та Державного Жовтоводського енергетичного підприємства. Підприємство створене з метою надійного і безперервного виробництва та забезпечення підприємств, організацій і населення міста Жовті Води тепловою енергією згідно укладених договорів, надійного і безперервного виробництва та постачання електричної енергії, згідно ліцензій.

Позивач КП «Жовтоводськтепломережа» був постачальником послуг з централізованого опалення до квартири АДРЕСА_1 , що сторонами не заперечується.

Власником вказаної квартири до 29 жовтня 2019 року, тобто до моменту смерті, був ОСОБА_2 , що сторонами також не заперечується.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02 березня 2021 року державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори, власником квартири АДРЕСА_1 став ОСОБА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 березня 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Морозюком В.О., квартира АДРЕСА_1 була відчужена відповідачем на користь ОСОБА_3 (а.с.9-10).

Згідно розрахунку заборгованості станом на березень 2021 року, розмір заборгованості з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , складає 23 892 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , набувши право власності на квартиру АДРЕСА_1 , відповідач не повідомив позивачеві про дані обставини, не уклав договір із підприємством щодо надання відповідних послуг, не поцікавився наявністю чи відсутністю заборгованості по оплаті за ЖКП свого спадкодавця, незважаючи на обов`язки, визначені у ч.1 ст.1281 ЦК України. Отже, підстав вважати, що позивач пропустив строки пред`явлення вимоги кредитора, не має. Крім того, зазначав, що з моменту прийняття спадщини, незалежно від дати оформлення спадщини, на думку суду, відповідач повинен нести обов`язок по оплаті послуг за надані підприємством комунальні послуги, в тому числі ті, які надавались споживачу спадкодавцю за його життя. Вважав, що позивачем не пропущено строк позовної давності на звернення до суду, оскільки право вимоги у позивача саме до відповідача виникло з 02 березня 2021 року, дня набуття відповідачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Колегія суддів лише частково погоджується з висновками суду першої інстанції по суті справи, з огляду на наступне.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Обов`язок власника квартири оплачувати послуги з централізованого опалення, передбачений статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якою споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно статей 7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Статтями 19,25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Як зазначають сторони, власником квартири АДРЕСА_1 до 29 жовтня 2019 року, тобто до моменту смерті, був ОСОБА_2 .

Спадкоємцем останнього став відповідач, який успадкував спірну квартиру на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02 березня 2021 року.

За змістом ст.ст.1216,1218 ЦК України (норми Цивільного Кодексу застосовуються у редакції, чинній на час спірних правовідносин) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1-2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, зобов`язання з повернення заборгованості за комунальними-платежами включається до складу спадщини. Строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Вказані норми ЦК України встановлюють застережливий строк для пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а саме: шість місяців від дня настання строку вимоги.

При цьому, колегія суддів зауважує, що поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, стаття 1281 ЦК України визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, з пропуском якого кредитор повністю втрачає право вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, провадження №14-53цс18 та застосовуються у спорах, предметом яких є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, зокрема у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №635/7285/14-ц, провадження №61-4685св18.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті спадкодавця заборгованість за спожиті послуги складала 11 855,71 грн., тобто вказана заборгованість була утворена ОСОБА_2 за його життя та підлягала б відшкодуванню спадкоємцем у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України.

В подальшому відповідна заборгованість була утворена саме спадкоємцем ОСОБА_2 , тобто відповідачем ОСОБА_1 , оскільки витрати по утриманню вказаного майна покладаються на спадкоємця з часу відкриття спадщини, тобто відповідна заборгованість відповідача за період з листопада 2019 року по березень 2021 року складає 9 515,08 грн. з розрахунку 23 940,63 грн. - 11 855,71 грн.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що до заборгованості, що виникла за життя спадкодавця та підлягає відшкодуванню спадкоємцями в межах успадкованого майна розповсюджуються процесуальні строки, визначені статтею 1281 ЦК України. При цьому, вказані строки є преклюзивними, тобто кредитор повністю втрачає право вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі №758/8549/15-ц (провадження №61-8438св18) зроблено висновок по застосуванню статті 1281 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і зазначено, що «вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса».

Так, як вбачається з матеріалів справи свідоцтво про право на спадщину за законом було видано відповідачу 02 березня 2021 року.

В той час як до суду із дійсними вимогами позивач звернувся саме в жовтні 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку для пред`явлення своїх вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину.

В матеріалах справи відсутні відомості про звернення із відповідною вимогою до нотаріуса або спадкоємця безпосередньо. Клопотання про витребування доказів, зокрема нотаріальної справи, позивачем під час розгляду справи по суті позивачем не заявлялося.

Крім того, звертаючись до суду із дійсним позовом, позивач не зазначав про час з якого останній дізнався про смерть спадкодавця, з якого можливо було встановити початок перебігу строків на звернення із відповідними вимогами.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про порушення позивачем преклюзивного строку на звернення до суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла за життя спадкодавця, тобто у розмірі 11 855,71 грн. та як результат, позбавлення його права такої вимоги до спадкоємця.

В той же час, враховуючи, що відповідачем, як власником успадкованої квартири, також не було здійснено жодного платежу з метою погашення власної заборгованості, яка виникла внаслідок фактичного споживання послуг відповідачем, остання підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а саме в розмірі 9 515,08 грн., яка відповідає періоду заборгованості, виниклої з листопада 2019 року по березень 2021 року.

Отже, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про часткове задоволення позову у вищевказаному розмірі.

Підстави для застосування до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності в колегії суддів відсутні, зважаючи на час пред`явлення позивачем дійсного позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 та частковим задоволенням позову КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, на користь останнього з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду першої інстанції в розмірі 902,10 грн.

Крім того, у зв`язку із частковим задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з позивача на користь апелянта підлягають стягненню сплачений ним розмір судового збору за подання апеляційної скарги в межах задоволених позовних вимог, а саме 959,24 грн.

Керуючись ст.ст.374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2019 року по березень 2021 року в розмірі 9 515 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради судовий збір в розмірі 902 (дев`ятьсот дві) грн.10 коп.

Стягнути з комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 959 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 24 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 06 червня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.