Справа № 462/6818/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 січня 2022 року Залізничний районний суд міста Львові в складі головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Дмитрук Р.-А. Р., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання права власності на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 21.09.2021 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 03 червня 1996 року квартира АДРЕСА_1 приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на трьох осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . У свідоцтві про право власності на квартиру не зазначено частки співвласників, отже квартира перебуває у спільній сумісній власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , після його смерті було виділено 1/3 частку у квартирі , якою він володів за житія, яку вона, ОСОБА_2 , успадкувала та розпорядилася на власний розсуд, а саме подарувала своїй дочці ОСОБА_4 .Однак часткою, що перебуває у спільній сумісній власності, вона не має можливості розпоряджатися на власний розсуд, оскільки необхідна письмова і нотаріально завірена згода відповідача ОСОБА_3 . Вона неодноразово просила відповідача ОСОБА_3 звернутися до нотаріуса та надати їй письмову згоду, нотаріально завірену на вчинення нею правочину із своєю часткою на власний розсуд, але він відмовив. Також зверталася до відповідача третя особа ОСОБА_3 із пропозицією звернутися до нотаріуса з питання укладення договору про виділ ідеальної частки кожному із спільної сумісної власності і теж отримала відмову. При чому відповідач поставив їй ультиматум, що надасть згоду на виділ ідеальної частки лише в тому випадку, якщо вона виділену належну їй частку подарую йому і ніяк інакше. Така поведінка відповідача обмежує її в реалізації свого законного права розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і вона змушена звернутись до суду. Просить суд визнати за нею та відповідачем ОСОБА_3 право власності по 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 321 право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від

03 червня 1996 року, виданого згідно з розпорядженням Львівського виконкому від 18.04.1996 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності громадянам: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом не встановлено, що між співвласниками спірної квартири існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток спільної сумісної власності.

Тому слід визначити, що ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1 належало по 1/3 частки кожному (1:3).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З Договору дарування від 19 серпня 2021 року, посвідченого у реєстрі за №368 Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською О.М., вбачається, що ОСОБА_2 , як дарувальник, якій належить 1/3 частка квартири на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , виданого 10.03.2009 року державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Щебивовк О.О., передала безоплатно обдарованій ОСОБА_4 у власність зазначену частку. Тобто нотаріусом була визначена належна померлому частка у спільній сумісній власності квартири у розмірі 1/3, та спадкоємець померлого, позивач ОСОБА_2 , розпорядилась нею на свій розсуд.

Суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, позивачу та відповідачу ОСОБА_3 належить на праві власності по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

При вирішенні спору суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 не надав суду доказів, які б давали підстави вважати вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 4780,20 грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача зазначену суму судового збору.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 10, 12, 13, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання права власності у спільному майні задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за до ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь позивача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 4780,20 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складений 2.02.2022 року.

Суддя: Н.М.Румілова