ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 698/314/22
Провадження № 22-ц/821/1589/22
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:
заявник: ОСОБА_1
представник заявника: адвокат Полежака Володимир Федорович
заінтересована особа: ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Полежаки Володимира Федоровича на ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2022 року (постановлену у приміщенні Катеринопільського районного суду Черкаської області під головуванням судді Баранова О.І., повний текст ухвали суду складено 30 вересня 2022 року) у справі за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Полежаки Володимира Федоровича про визнання наказу про стягнення аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

07 червня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Полежака В.Ф. звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області із заявою про визнання наказу про стягнення аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню.
Заява обґрунтована тим, що 11 травня 2022 року Катеринопільським районним судом Черкаської області за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення повноліття видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/2 частини всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття та стягнення на користь держави судового збору у розмірі 248 грн. 10 коп.
В обґрунтування заяви вказує, що звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, заявниця ОСОБА_2 зазначила, що вона проживає разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на її повному утриманні. При цьому, представник боржника ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 не надала суду жодного доказу на підтвердження існування вказаних обставин, хоча фактично заявниця ОСОБА_2 проживала окремо від дітей, які проживали разом з батьком ОСОБА_1 та утримувалися за рахунок останнього.
Заявник вважає, що даний судовий наказ від 11 травня 2022 року належить визнати таким, що не підлягає виконанню згідно ст. 432 ЦПК України, оскільки на час видачі вказаного наказу у боржника був відсутній обов`язок по утриманню дітей.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2022 року у задоволенні заяви про визнання наказу про стягнення аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що у поданій заяві ОСОБА_1 по суті оскаржує судовий наказ від 11 травня 2022 року, але доводи заявника про те, що спільні діти сторін фактично проживають разом з батьком не підтверджені належними та допустимими доказами та відповідно не спростовують твердження заявниці про те, що спільні діти як проживали, так і продовжують проживати разом з нею і перебувають на її утриманні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 09 листопада 2022 року, представник ОСОБА_1 адвокат Полежака В.Ф., вважаючи, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, постановив ухвалу із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати судовий наказ від 11 травня 2022 року таким, що не підлягає виконанню.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тими ж доводами, що і заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
Також представник ОСОБА_1 - адвокат Полежака В.Ф., посилаючись на ст. 432 ЦПК України вказує, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково, або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою з інших причин і перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом даної статті ЦПК, не є виключним.
Зазначає, що саме суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням конкретних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
На думку особи, що подала апеляційну скаргу, у даній справі обов`язок батька дітей щодо сплати аліментів на час видачі наказу був відсутній, оскільки діти проживали разом з ним і саме він має право звертатися до суду щодо стягнення аліментів на дітей. Натомість, у ОСОБА_2 таке право було відсутнє.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що 11 травня 2022 року Катеринопільським районним судом Черкаської області у справі № 698/314/22 було винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття та стягнення на користь держави судового збору у розмірі 248 грн. 10 коп..
З довідки виконавчого комітету Катеринопільської селищної ради від 26.04.2022 року № 375/09-08 вбачається, що остання була надана заявником ОСОБА_2 разом з заявою про видачу судового наказу від 29.04.2022 року в обґрунтування факту перебування на її утриманні: неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно вказаної довідки вбачається, що вказані діти входять до складу сім`ї заявника ОСОБА_2 ..
З рішення Катеринопільського районного суду від 30.12.2021 року у справі № 698/810/21 вбачається, що останнє було надане заявником ОСОБА_2 разом з заявою про видачу судового наказу від 29.04.2022 року в обґрунтування факту розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..
З наданих разом з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню дублікатів чеків вбачається, що платником за вказаними чеками є ОСОБА_1 , який здійснює перекази коштів з однієї картки на іншу, однак визначити одержувача за вказаними чеками є неможливим, оскільки останні не містять його зазначення. (а.с.7-10)
З наданого разом з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню акту про підтвердження фактичного місця проживання вбачається, що громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , зазначають про те, що ОСОБА_1 фактично постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з доньками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначено, що діти знаходяться на утриманні батька, який в даний час перебуває в лавах ЗС України. Також вбачається, що при складенні вказаного акту представники органу місцевого самоврядування не залучалися (а.с.5)
З наданого разом з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 року № 20 вбачається, що з 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України солдат ОСОБА_1 зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .(а.с.12)

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Полежаки В.Ф. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заяви про скасування судового наказу боржник до суду не подавав.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Втім, як свідчать матеріали справи, з таким позовом заявник не звертався.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у поданій до суду першої інстанції заяві представник ОСОБА_1 адвокат Полежака В.Ф. фактично оскаржує судовий наказ від 11 травня 2022 року, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, допущених при видачі судового наказу.

При дослідженні підстав та обгрунтованості вимог ОСОБА_1 місцевий суд вірно зазначив, що останнім у контексті вимог ст. 76-80 ЦПК України не надано суду достатніх та переконливих доказів, які б свідчили про фактичне проживання спільних дітей сторін з батьком. Крім того, докази, що були надані суду (акт про підтвердження фактичного місця проживання від 05 червня 2022 року та чеки про перерахування коштів) не є беззаперечними доказами, які б підтверджували ту обставину, на яку посилається заявник.

Виходячи з викладеного, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а доводи апеляційної скарги загалом зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, що були предметом дослідження й оцінки суду.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено доводи представника заявника щодо підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, оцінивши наявні по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Полежаки В.Ф. про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Полежаки Володимира Федоровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2022 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Полежаки Володимира Федоровича про визнання наказу про стягнення аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлено 21 грудня 2022 року/