Єдиний унікальний номер: 448/220/22
Провадження № 2/448/247/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2022 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

до

відповідача Шегинівської сільської ради (місце знаходження: вул.Дружби, 184, с.Шегині, Яворівський р-н., Львівська область, індекс:81321)

вимоги позивача: про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

учасники справи не з`явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача

1. Позивач 18.02.2022 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_2 . Зазначає, що інших спадкоємців даного майна крім нього немає. Вказує, що на момент смерті матері він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , однак, проживав разом із нею за адресою АДРЕСА_2 .

2. Звертає увагу, що у встановлений законом шестимісячний строк звернувся в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Дані обставини підтверджуються заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину від 17 березня 2010. Вважав, що спадкова справа відкрита, проте, у 2021 під час оформлення документів виявилось, що спадкова справа з невідомих причин не була відкрита, а при виясненні обставин справи Яксманицьким Р.С. приватним нотаріусом Яворівського нотаріального округу Львівської області йому повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку.

3. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

ІІ. Позиція учасників справи

4. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, вказує, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

5. Представник відповідача Шегинівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить суд розглянути дану справу без участі його представника та зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

6. Ухвалою суду від 21.02.2022 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

7. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

8. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення.

9. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

10. Крім того, оскільки, сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяву, в якій просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності, в силу вимог 43 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

11. Суд, з`ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, дослідивши зміст поданих сторонами заяв доходить висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, а визнання відповідачем позову суперечить вимогам закону, порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд згідно вимог ст. 206 ЦПК України ухвалив відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову виходячи з наступного.

ІV. Обставини справи, встановлені Судом

12. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.4).

13. Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією його паспорта (а.с.5-7).

14. На момент смерті ОСОБА_2 , в житловому будинку по АДРЕСА_4 , проживав без реєстрації ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №390 від 30.08.2021 виконавчого комітету Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області (а.с.12).

15. Із свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 (а.с.9) вбачається, що його батьками зазначені: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (а.с.9).

16. ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідкою Самбірського МБТІ №219 від 23.06.2010 (а.с.13), Свідоцтвом про право власності на житловий будинок (а.с.15), технічним паспортом (а.с.16-18) та будинковою книгою (а.с.19-21) на вищевказаний житловий будинок, а також земельна ділянка, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю (а.с.14).

17. 17.03.2010 позивач звернувся в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.10) після смерті матері ОСОБА_2 .

18. Листом приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. вих.№1067/01-16 від 09.08.2021 повідомлено, що у зв`язку із попуском терміну, необхідного для прийняття спадщини, позивачу слід звернутися до Мостиського районного суду Львівської області з позовною заявою «Про продовження строку на прийняття спадщини».

19. У листі приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. вих.№208/01-16 від 25.03.2022 вказано, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась.

V. Застосоване Судом законодавство

20. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

21. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

22. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

23. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

24. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

25. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

26. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

27. Відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

28. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 26.09.2012 по справі № 6-85цс12, у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

29. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення справі № 592/9058/17-ц (касаційне провадження № 61-200 св 18), вказав на те, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

30. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

31. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

32. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

33. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

34. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

35. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

36. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

37. Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

38. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

39. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

40. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

41. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

42. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

43. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

44. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

45. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

46. Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи, Суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

VI. Висновки Суду.

47. Звертаючись до суду із даним позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач, обгрунтовуючи поважність причина пропуску ним цього строку, вказує на те, що він вернувся до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк 17.03.2010 і вважав, що спадкова справа відкрита, проте, з невідомих йому причин, аж у 2021 дізнався, що така справа нотаріуса не заводилася.

48. Суд, оцінюючи долучений до матеріалів справи позивачем доказ, а саме його заяву від 17.03.2010 Мостиській державній нотаріальній конторі про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.10) після смерті матері ОСОБА_2 , звертає увагу, що у даній заяві не вказано місяця розташування адресата, якому вона скерована, крім того, із змісту такої заяви встановлено, що звертаючись із заявою до нотаріальної контори, особу заявника було встановлено секретарем Золотковицької сільської ради Збитковською Л.М. та вказано, що нею засвідчена справжність підпису заявника.

49. В силу вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємцю для прийняття спадщини за законом слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом. Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину визначає Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вiд 03.03.2004 № 20/5. Зокрема, в п. 207 Інструкції зазначено: абз. 1: «Письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини»; абз. 2: «Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини; абз. 3: «Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою».

50. Однак, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, позивач не надав суду жодних доказів, що підтверджують його звернення до нотаріуса в межах встановленого строку, крім того, згідно листа приватного нотаріуса Яксманицького Р.С. від 25.03.2022, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась. Позивачем не наведено доказів на підтвердження того, що не звернення до нотаріуса із заявою було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, тобто позивач не виконав свій процесуальний обов`язок доведення тих обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог.

51. Крім того, Суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 не надав суду належних і допустимих доказів родинних зв`язків з померлою ОСОБА_2 , а твердження того, що остання являється його матір`ю не знайшли свого підтвердження у суді, оскільки, із свідоцтва про народження позивача встановлено, що його матір`ю є ОСОБА_4 (а.с.9).

52. Тому, судом не встановлено обставин, що підтверджують наявність родинні відносини між позивачем та померлою ОСОБА_2 , після смерті якої позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

53. Таким чином, матеріали справи не містять обставин, а позивач не надав належних та допустимих доказів, які б дали право визнати доведеними заявлені ним позовні вимоги.

54. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в заявлених межах, крім того, Судом встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить вимогам закону, порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалив відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову та про відсутність існування правових підстав для його задоволення.

55. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

VII. Судові витрати

56. Виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

57. Враховуючи наведене та, враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

З цих підстав та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 200, 247, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, Суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

3. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Шегинівська сільська рада, місце знаходження: вул.Дружби, 184, с.Шегині, Яворівський р-н., Львівська область, індекс:81321, .

Повний текст судового рішення складено 27.05.2022.

Суддя Світлана ГІРЯК

Рішення набрало законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя Світлана ГІРЯК