Постанова

Іменем України

26 січня 2022 року

м. Київ

справа № 637/590/16-ц

провадження № 61-15865св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року у складі судді Тордія Е. Н. та постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

У лютому 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулося до суду із заявою, в якій просив замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ Надра») на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2007 року стягнуто 99 523, 28 грн.

На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист № 637/590/16-ц.

Згідно з договором від 23 липня 2020 року № GL48N718070_І_5 про відступлення прав вимоги, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», право вимоги за кредитним договором від 30 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Посилаючись на те, що відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» є новим кредитором (стягувачем) у фінансових правовідносинах із боржником, заявник просив на підставі статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України замінити сторону стягувача у виконавчому документі (виконавчому листі) щодо боржника ОСОБА_1 - з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому документі задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2016 року у цивільній справі № 637/590/16 за позовом ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І. О. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, первісного стягувача ПАТ КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Суд першої інстанції виходив із того, що до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» після укладення з ПАТ «КБ «Надра» договору про відступлення прав вимоги перейшло право вимоги у спірних правовідносинах і заявник є новим кредитором боржника ОСОБА_1 , що є підставою для заміни стягувача відповідно до вимог статті 512 ЦК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суд першої інстанції, що заявником доведено належними та допустимими доказами перехід до нього права вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 30 червня 2007 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами обох інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, справу направити на новий апеляційний розгляд.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає порушення судами норм процесуального права, а саме: при розгляді скарги судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та суди не дослідили зібрані у справі докази.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні заяви.

ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не направляли на адресу боржника письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із зазначенням в ньому визначеної грошової вимоги, яка підлягає виконанню. Відповідно вона не мала можливості скористатися правом вимагати від фактора надання в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.

Суди не встановили обставини щодо належної заміни кредитора за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 30 червня 2007 року.

Доводи інших учасників справи

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу не надходили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Шевченківського районного суду Харківської області справу № 637/590/16-ц за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2022 року справу № 637/590/16-ц призначено до судового розгляду.

Обставини справи

Суди встановили, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» стягнуто 99 523, 28 грн.

На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист № 637/590/16-ц.

23 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладений договір відступлення права вимоги № GL48N718070_І_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко Н. М. та зареєстрований у реєстрі за № 137, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило шляхом продажу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги за кредитним договором від 30 липня 2007 року № 6/1/11/2007/840-К/143, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

Зважаючи на наявність договору про відступлення права вимоги, заявник, звертаючись з даною заявою, просив замінити стягувача його правонаступником відповідно до вимог статті 512 ЦК України.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження у цій справі ухвали Шевченківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року є посилання заявника на порушення судами норм процесуального права, а саме при розгляді скарги судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та суди не дослідили зібрані у справі докази.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Позиція Верховного Суду

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частин першої та другої 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного чи приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 378 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок підтримала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, (провадження № 14-181цс20).

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, замінюючи сторону виконавчого провадження, дійшов висновку про те, що заявник належним чином довів своє правонаступництво у цій справі, виходячи виключно із того, що відбулося відступлення права вимоги на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав (відступлення прав вимоги).

Апеляційний суд зазначив, що на підтвердження переходу права грошової вимоги за кредитним договором від 30 червня 2007 року заявником надано договір від 23 липня 2020 року № GL48N718070_1_5 про відступлення прав вимоги з додатком до договору - Реєстром боржників, який скріплений печатками ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій.

Між тим, аналіз договору від 23 липня 2020 року № GL48N718070_1_5 про відступлення прав вимоги свідчить про те, що за цим договором новий кредитор набуває усі права кредитора за основним договором, включаючи право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань, у день його укладення, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банку у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4 цього договору (пункт 2 договору про відступлення права вимоги).

У пункті 4 вказаного договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти в сумі 3 780 252,02 грн.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про заміну сторону виконавчого провадження, не встановив належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, не з`ясував, чи були перераховані платежі за цим договором та чи була сплачена ціна договорів, вимоги за яким відступаються, а відтак, чи набув новий кредитор право вимоги за кредитним договором від 30 червня 2007 року, укладеним ПАТ «КБ «Надра»із ОСОБА_1 .

Відсутність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі, з огляду на положення пункту 2 договору відступлення права вимоги .

Подібні висновки зробив Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16.

На необхідність перевірки доводів перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11, (провадження № 61-10005св21), від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546 св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення апеляційного суду постановлене без додержання норм процесуального права. За таких обставин, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов