Справа № 301/3113/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2022 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Балега Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Посилається на те, що 23 серпня 2017 року на підставі договору дарування від 23.08.2017 року житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Закарпатської області Гецко А.І., ОСОБА_1 стала одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 .

Крім того вказане додатково стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у якому є відомості про будинок АДРЕСА_1 , який належить позивачці на праві приватної власності у 1/1 та копією паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , у якому є відмітка про її реєстрацію.

Після оформлення права власності на будинок в ньому залишилися зареєстрованими мати позивачки ОСОБА_3 та батько відповідач ОСОБА_2 згідно копії паспорту серії НОМЕР_2 , у якому є відмітка про його реєстрацію у будинку АДРЕСА_1 .

Разом з тим батько періодично виїжджав на тимчасові заробітки і зловживав спиртними напоями, сімейні відносини між мамою і батьком остаточно були припинені. Приблизно у вересні 2017 року батько вчергове виїхав у Російську Федерацію на тимчасові заробітки і з того часу відносини з ним остаточно припинені. Де він перебуває і працює не відомо.

18 серпня 2022 року рішенням Іршавського районного суду шлюб між батьками розірвано.

Відповідно до акту № С-4276/0/109-22 від 07.10.2022 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 понад 4 роки, зв`язок із сім`єю не підтримує, його особистих речей у будинку не знайдено.

За домовленістю між позивачкою і відповідачем батько перед виїздом за межі України зобов`язувався знятися з реєстрації, але до цього часу з незрозумілих причин з реєстрації не знявся, на даний час проживає окремо і його точне місце проживання не відоме.

Таким чином, в будинку, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності залишається зареєстрованим стороння на даний час людина, яка не є членом її сім`ї.

Збереження реєстрації відповідача ОСОБА_2 змушує позивачку нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, зокрема не дає можливість отримати субсидію та збільшує витрати (в залежності від кількості зареєстрованих осіб) на оплату послуг по вивезенню твердих побутових відходів і це обмежує її у правах по користуванню і розпорядженню належним майном.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву (а. с. 26), якою позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у ньому, справу розглянути в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 23), причини неявки суду не повідомив. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 23 серпня 2017 року на підставі договору дарування від 23.08.2017 року житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Закарпатської області Гецко А.І., ОСОБА_1 стала одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 (а. с. 9-10).

Крім того вказане додатково стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у якому є відомості про будинок АДРЕСА_1 , який належить позивачці на праві приватної власності у 1/1 (а. с. 11) та копією паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , у якому є відмітка про її реєстрацію (а. с. 7).

Після оформлення права власності на будинок в ньому залишилися зареєстрованими мати позивачки ОСОБА_3 та батько відповідач ОСОБА_2 згідно копії паспорту серії НОМЕР_2 , у якому є відмітка про його реєстрацію у будинку АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Разом з тим батько періодично виїжджав на тимчасові заробітки і зловживав спиртними напоями, сімейні відносини між мамою і батьком остаточно були припинені. Приблизно у вересні 2017 року батько вчергове виїхав у Російську Федерацію на тимчасові заробітки і з того часу відносини з ним остаточно припинені. Де він перебуває і працює не відомо.

18 серпня 2022 року рішенням Іршавського районного суду шлюб між батьками розірвано (а. с. 12).

Відповідно до акту № С-4276/0/109-22 від 07.10.2022 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 понад 4 роки, зв`язок із сім`єю не підтримує, його особистих речей у будинку не знайдено (а. с. 13-14).

За домовленістю між позивачкою і відповідачем батько перед виїздом за межі України зобов`язувався знятися з реєстрації, але до цього часу з незрозумілих причин з реєстрації не знявся, на даний час проживає окремо і його точне місце знаходження не відоме.

Збереження реєстрації відповідача ОСОБА_2 змушує позивачку нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, зокрема не дає можливість отримати субсидію та збільшує витрати (в залежності від кількості зареєстрованих осіб) на оплату послуг по вивезенню твердих побутових відходів і це обмежує її у правах по користуванню і розпорядженню належним майном.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст.71 та 72 ЖК України, ст. 391 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар