Справа № 761/727/21
Провадження № 6/761/678/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва:

у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву Ісрафілової ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 26.08.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Виробничо-обслуговуючий підрозділ «Нивки», Приватне підприємство «Український центр нерухомого майна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття, -

в с т а н о в и в :

В січні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача Ісрафілової ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 26.08.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Виробничо-обслуговуючий підрозділ «Нивки», Приватне підприємство «Український центр нерухомого майна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття, -

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2021 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття грошові кошти збитків в розмірі - 32300 грн. 00 коп., кошти моральної шкоди в розмірі - 2000 грн., витрати на проведення експертного дослідження в сумі - 3000 грн. та судовий збір в сумі - 840 грн. 80 коп.

У виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, 05.11.2021 р. державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження про стягнення з Ісрафілової ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 38140,80 грн.

Боржник зазначає, що вона не має постійного заробітку, проживає в квартирі з чоловіком та двома малолітніми дітьми. Крім цього, введення в країні карантину впливає на можливість заробітку. Вказані обставини унеможливлюють виконання рішення суду у справі №761/727/21 одним платежем, що стало підставою для звернення до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду на один рік рівними частинами.

Стягувач подав заперечення на заяву, в якій зазначив, що незадовільний майновий стан, наявність на утримання дітей не є підставою для розстрочення виконання судового рішення. Крім цього, жодних коштів у виконання рішення суду сплачено не було.

В судове засідання боржник не з`явилась, причини неявки суду не відомі.

Стягувач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2021 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття грошові кошти збитків в розмірі - 32300 грн. 00 коп., кошти моральної шкоди в розмірі - 2000 грн., витрати на проведення експертного дослідження в сумі - 3000 грн. та судовий збір в сумі - 840 грн. 80 коп.

05.11.2021 р. державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинським О.В. відкрито виконавче провадження №67368598 з примусового виконання виконавчого листа №761/727/21 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 в розмірі 38140,80 грн.

Згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ст. 435 ЦПК України розстрочення виконання рішення є правом суду, а не обов`язком.

Як передбачено ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 липня 2020 року у справі № 908/1884/19.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання названий Суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Відповідач і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача є недостатньою причиною для розстрочення виконання рішення суду.

Підставами для розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2021 р. у справі №761/727/21 згідно поданої заяви є незадовільний майновий стан, наявність на утриманні двох дітей, введення в країну карантину.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Між тим, обставини скрутного матеріального становища заявником не доведені, жодних належних, допустимих і достовірних доказів щодо її доходів або доходів чоловіка надано не було.

Посилання заявника на епідеміологічну ситуацію в Україні без надання доказів того, як саме це впливає на утруднення виконання рішення суду, також не є підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Судом також враховано інтереси стягувача, поведінку боржника (відповідача), яка заперечувала щодо задоволення позову та жодних коштів у виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2021 р. у справі №761/727/21 на користь стягувача не перерахувала (доказів протилежного суду не надано).

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд вважає, що боржником не доведено існування у неї виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2021 р. у справі №761/727/21, а тому відсутні підстави для розстрочення виконання рішення суду від 26.08.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Виробничо-обслуговуючий підрозділ «Нивки», Приватне підприємство «Український центр нерухомого майна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття.

На підставі викладеного заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву Ісрафілової ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 26.08.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Виробничо-обслуговуючий підрозділ «Нивки», Приватне підприємство «Український центр нерухомого майна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття, -, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повна ухвала виготовлена 02.06.2022

Суддя: А.А.Осаулов