Справа № 372/4751/21
Провадження № 2-558/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

31 травня 2022 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Висоцької Г. В.

при секретарі Куник О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2021 року позивачка звернулась до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що наразі вона є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 . У даній квартирі зареєстровані сторони по справі. Однак, відповідач фактично більше одного року не проживає за вказаною адресою, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особисті речі у будинку відсутні. Відповідачу перешкоди у користуванні житлом не чинились, його місце проживання чи перебування не відоме.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надала пояснення, в якості свідка, аналогічні тим, що викладені в позові.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлено, що 27.08.2000 року Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства ЖЕК №2 видало свідоцтво про право власності на житло в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на майно, яке знаходиться за андресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с.8).

05.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Клименко О.П. посвідчено договорів дарування 1/2 частки квартири від ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору дарування (а.с.9).

Тому наразі ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно копії довідки Виконавчого комітету Обухівської міської ради від 16.11.2021 року № 10324 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Факт не проживання відповідача у вказаній квартирі підтверджується Актом обстеження на предмет реєстрації та проживання від 22.11.2021 року, складеного депутатом Обухівської міської ради Федорченко Л.П. (а.с.11).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає більше одного року, особистих речей в квартирі немає, очевидцем конфліктів між сторонами з приводу користування квартирою, ніколи не була.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Встановивши, що позивачка надала докази на підтвердження того, що відповідач відсутній у належній позивачці квартирі без поважних причин понад один рік, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачує, добровільно залишив житлове приміщення, оскільки доказів примусового його виселення суду не надано, при цьому будь-якої домовленості між позивачкою і відповідачем щодо збереження за ним права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивачка довела заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. Окрім цього, суд зважає, що позивачка звернулася до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, до перебігу річного строку, визначеного в ст. 405 ЦК України, проте на момент ухвалення судового рішення річний строк добіг кінця.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 280, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Висоцька Г.В.