Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2022 Справа №607/1914/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Стельмащука П.Я.,

секретаря судового засідання Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у якому просить: визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами по АДРЕСА_2 . Спірне домоволодіння належало до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою якого був батько позивача ОСОБА_2 , а членами, відповідно, позивач, мати позивача ОСОБА_3 та син позивача ОСОБА_4 . Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/4 частки вказаного будинку. За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 06.02.2020, на підставі якого спадкодавець заповів позивачу належну йому частку житлового будинку АДРЕСА_2 . Позивач подала заяву про прийняття спадщини, проте, нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2654/0231 від 01.12.2021, якою ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 , відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа про належність майна спадкодавцеві. Оскільки вона позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 07.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.05.2022.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання 23.05.2022 не з`явилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника, проти задоволення позову не заперечив.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видане Тернопільським районним відділом РАГСу 14.06.1976, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13.05.1989 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 у Буцнівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, про що 13.05.1989 видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 . Після укладення шлюбу присвоєні прізвища « ОСОБА_7 ».

06.02.2020 секретарем Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області посвідчено заповіт за номером в реєстрі 7, згідно якого ОСОБА_2 заповів належну йому частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого 31.05.1990 виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області №105 від 29.05.1990 «Про оформлення права власності на жилі будинки», цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, що складається з 3-х членів, головою якого є ОСОБА_2 , на праві особистої власності.

Станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору по АДРЕСА_2 були: ОСОБА_2 , 1935 р.н. голова, ОСОБА_3 , 1940 р.н. дружина, ОСОБА_1 , 1969 р.н. дочка, ОСОБА_4 , 1990 р.н. внук, про що Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 22.11.2021 видана довідка №562.

Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 1037 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 30.07.2021, по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 30.07.2021 на замовлення ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 побудований в 1960 році, загальна площа 91,1 кв.м, житлова - 55,9 кв.м.

Як слідує з інформаційної довідки №1035 виданої 30.07.2021 Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, станом на 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 31.05.1990 та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером 50.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 26.04.2021.

На день смерті ОСОБА_2 в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 були зареєстровані: дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_6 , внука ОСОБА_8 , внук ОСОБА_4 , що слідує із довідки № 344 виданої Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 02.07.2021.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. №2654/02-31 від 01.12.2021, у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №295/2021 після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_8 про прийняття спадщини за заповітом. ОСОБА_3 подала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві.

Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір це сімейнотрудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Відповідно до довідки №562 від 22.11.2021 домоволодіння по АДРЕСА_2 належало до колгоспного двору до складу якого входили ОСОБА_2 , 1935 р.н. голова, ОСОБА_3 , 1940 р.н. дружина, ОСОБА_1 , 1969 р.н. дочка, ОСОБА_4 , 1990 р.н. внук.

Таким чином, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , набули ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ОСОБА_4 в рівних частках, тобто по 1/4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , тому, оскільки спадщина відкрилась після 01.01.2004, то застосуванню підлягають норми ЦК України.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України та в подальшому звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на частку у будинковолодінні по АДРЕСА_2 , що стало причиною звернення позивача до суду.

Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, дружина померлого ОСОБА_3 відмовилась від прийняття обов`язкової частки у спадщині померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Померлий ОСОБА_2 отримував свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, однак наявність у нього права власності і можливість переходу цього права в порядку спадкування оспорюється, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину житлового будинку, загальною площею 91,1 кв.м, житловою площею 55,9 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 91,1 кв.м, житловою площею 55,9 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 992,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ - 04393462, місцезнаходження вул. С. Бандери, 26, смт. В. Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область.

Рішення складено та підписано 23.05.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук