Справа № 737/911/21
Провадження № 2/737/62/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняБурмака В. Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/911/21
за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
доКуликівської селищної ради
про третя особа визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В.
учасники справи та представники:
позивачі не з`явилися
від відповідачане з`явилися
третя особа не з`явилася

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дід ОСОБА_3 , який на день смерті проживав та був зареєстрований разом з дружиною ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповів онукам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У складі спадщини, яка залишилась після смерті діда ОСОБА_3 , є житловий будинок в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 позивачі звернулись з заявами про прийняття спадщини до Куликівської районної державної нотаріальної контори, де була заведена відповідна спадкова справа. ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини після померлого чоловіка на користь позивачів. Однак, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок в АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на цей об`єкт нерухомого майна.

Просять суд визнати за ними в рівних частках право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява надійшла до суду 30 грудня 2021 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 05 січня 2022 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначене на 03 лютого 2022 року та відкладене на 14 лютого 2022 року. 14 лютого 2022 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 01 березня 2022 року. Розгляд справи у зазначений день не проводився у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя Куликівським районним судом у період з 24 лютого 2022 року до 04 травня 2022 року включно під час воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Позивачі в судове засідання не з`являлися, при пред`явленні позову заявлене клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від в.о. завідувача Куликівською районною державною нотаріальною конторою Завалієвої В. В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 143/2011 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, суд приходить до такого.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дрімайлівка Куликівського району Чернігівської області (а.с. 12).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві (а.с. 13).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 1960 року (а.с. 92).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 все своє майно заповів онукам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних долях. Заповіт посвідчений 29.09.2009 секретарем Дрімайлівської сільської ради та виконкому ОСОБА_5 (а.с. 25).

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , його матір`ю значиться ОСОБА_6 , а батьками ОСОБА_6 у свідоцтві про її народження записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 10,11).

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , його матір`ю значиться ОСОБА_7 , яка до шлюбу з ОСОБА_8 мала прізвище « ОСОБА_9 », а батьками ОСОБА_10 у свідоцтві про її народження записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 91,92).

Згідно з довідкою Дрімайлівського старостинського округу Куликівської селищної ради № 262 від 12.07.2021 року, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно з довідкою Дрімайлівського старостинського округу Куликівської селищної ради № 261 від 12.07.2021 року, ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , одна (а.с. 15).

Згідно з матеріалами спадкової справи № 143/2011, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05.11.2011 звернулись до Куликівської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщина за заповітом ОСОБА_3 та отримали свідоцтва про право на спадщину на належні померлому земельні ділянки. ОСОБА_4 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині, про відмову від спадщини на користь позивачів у вказаній заяві не зазначено (а.с. 85-118).

Відомостей про інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять.

24.12.2021 державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки їй не було надано документу, який посвідчує право власності на цей будинок ОСОБА_3 (а.с. 26).

Згідно з довідкою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 22.09.2021, станом на 31.12.2012 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності не зареєстроване (а.с. 23).

У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1964 році, тобто за час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі (а.с. 34-36).

У виписках з погосподарських книг Дрімайлівської сільради за 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 роки, які надала Куликівська селищна рада, головою домогосподарства в АДРЕСА_1 , значився ОСОБА_3 , а після його смерті - ОСОБА_4 (а.с. 16-21).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Відповідно до вимог статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинним до 01.01.2004 , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

Таким чином, в суді встановлено, що померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 05.08.1992 року побудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був їх спільною сумісною власністю, однак не отримали правовстановлюючого документу на нього. ОСОБА_3 розпорядився своєю часткою майна, заповівши його позивачам, які прийняли спадщину за заповітом у встановленому законом порядку. Разом з тим, позивачі не надали відомостей про наявність заповіту ОСОБА_4 та про осіб, які прийняли спадщину після її смерті. Тобто, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають право успадкувати тільки належну ОСОБА_3 частину будинку, тобто його одну другу частину, при цьому частка кожного з позивачів буде складати 1/4, що є підставою для часткового задоволення позову. Іншу 1/2 частину вказаного будинку мають право успадкувати спадкоємці ОСОБА_4 за законом або за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, ганок а1-1, сараї Б-1, б-1, б1-1, Д-1, погріб Г-1, літня кухня В-1) садиби АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, ганок а1-1, сараї Б-1, б-1, б1-1, Д-1, погріб Г-1, літня кухня В-1) садиби АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 08 червня 2022 року.

Суддя А. С. Лібстер