провадження № 2/752/1280/22
УХВАЛА

04.08.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» про визнання недійсним договору позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» про визнання недійсним договору позики.

В судові засідання 14.06.2022 р. та 04.08.2022 р. позивач за первісним позовом явку свого представника не забезпечив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями, зокрема, про розгляд справи без участі представника позивача за первісним позовом до суду не звертався.

Представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні просив залишити первісний позов без розгляду, посилаючись на неявку представника позивача за первісним позовом в судові засідання без поважних причин. Крім того, просив залишити без розгляду зустрічний позов.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути питання про можливість залишення первісного та зустрічного позовів без розгляду за наведеної явки сторін.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом (представника позивача за зустрічним позовом), дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний та зустрічний позови у даній справі слід залишити без розгляду за наступних підстав.

Судом встановлено, що в судові засідання 14.06.2022 року та 04.08.2022 року позивач за первісним позовом явку свого представника не забезпечив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, та доказів на підтвердження поважності неявки представника в судові засідання суду не надав.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач за первісним позовом не забезпечив явку свого представника в судові засідання без поважних причин.

Так, згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальнимиправами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України,суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги розумні строки розгляду справи, суд вважає за доцільне залишити первісний позов у даній справі без розгляду, оскільки, позивач повторно не забезпечив явку свого представника без поважних причин.

В частині залишення зустрічного позову без розгляду у даній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В ході розгляду справи представником позивача за зустрічним позововом було заявлено про залишення зустрічного позову у даній справі без розгляду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що представник позивача за зустрічним позовом до початку розгляду справи по суті заявив про залишення позову без розгляду, вказана заява відповідає вимогам закону, та не порушує прав інших осіб, а тому суд вважає можливим її задовольнити та залишити зустрічний позов без розгляду.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» про визнання недійсним договору позики, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Головуючий Н.П. Чередніченко