Справа № 669/1097/21
Провадження № 2/669/29/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Орендарчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки з припиненням права оренди та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» (далі по тексту ПрАТ «Зернопродукт МХП») з наступними вимогами:

- скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області Полов`юк Галини Іванівни від 28 січня 2016 року індексний номер 27970003 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :05:001:0021) з одночасним припиненням права оренди, прийнятого на підставі договору оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М;

- зобов`язати ПрАТ «Зернопродукт МХП» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий № :05:001:0021, яка розташована на території Білогірської селищної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно державного акта серії ЯМ № 601550, виданого 24 травня 2012 року на підставі розпорядження Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області від 28 листопада 2011 року № 424/2011-р, йому на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га (кадастровий № :05:001:0021), яка розташована на території Білогірської селищної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області (в минулому Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області).

Нещодавно він дізнався про те, що між ним та ПрАТ «Зернопродукт МХП» в особі директора філії Прокопчука В.О. укладений договір оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М, згідно якого належна йому, позивачу, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га (кадастровий № :05:001:0021) передана в оренду ПрАТ «Зернопродукт МХП» строком на 10 років.

При цьому, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 листопада 2021 року № 283620399 слідує, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 січня 2016 року індексний номер 27970003 державним реєстратором реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області Полов`юк Г.І. здійснено реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :05:001:0021), прийнятого на підставі договору оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПрАТ «Зернопродукт МХП» в особі директора філії «Рідний край» Прокопчука В.О.

Вказав, що вищевказаний договір оренди він з відповідачем в 2015 році не укладав, договір не підписував і не уповноважував будь-яких осіб діяти від його імені, в тому числі шляхом видачі довіреності, з ним не узгоджувалися умови даного договору, а тому даний договір є неукладеним.

До того ж, висновком почеркознавчої експертизи від 16 червня 2021 року підтверджується, що підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі № 40 ОСГ-МХП-М від 28 листопада 2015 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

При цьому, він неодноразово звертався до відповідача з листами про повернення йому земельної ділянки, однак відповідач відмовився повернути йому земельну ділянку, посилаючись на те, що договір оренди землі був підписаний ним і йому було відомо про його існування.

Зазначив, що оскільки відповідач користується належною йому земельною ділянкою без відповідної правової підстави, а договір оренди землі між ним та ПрАТ «Зернопродукт МХП» не укладався, тому в силу положень ст. 152 ЗК України та ст. 391 ЦК України земельна ділянка підлягає поверненню в його законне користування та розпорядження.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Орендарчук В.О. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, підтримала повністю. Крім того, зазначила, що договірні відносини у формі договору оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М між ПрАТ «Зернопродукт МХП» та її довірителем створені в незаконний спосіб, даний договір суперечить волевиявленню позивача, порушує його законні права та інтереси, оскільки він не має змоги скористатись своїм законним правом на використання (обробіток) земельної ділянки самостійно на власний розсуд, просила позов задовольнити.

Відповідач ПрАТ «Зернопродукт МХП» про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник в судове засідання не з`явився, однак від представника відповідача адвоката Сєркової С.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила розгляд справи проводити у відсутності відповідача та його представника, в задоволенні позовних вимог відмовити в зв`язку з їх безпідставністю, а також застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно державного акта серії ЯМ № 601550, виданого 24 травня 2012 року на підставі розпорядження Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області від 28 листопада 2011 року № 424/2011-р, є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га (кадастровий № :05:001:0021), яка розташована на території Білогірської селищної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області (в минулому Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області).

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 січня 2016 року індексний номер 27970003, державним реєстратором реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області Полов`юк Г.І. здійснено державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :05:001:0021, номер запису про інше речове право: 13032893), прийнятого на підставі договору оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М, сторонами якого зазначені: орендодавець ОСОБА_1 та орендар ПрАТ «Зернопродукт МХП» в особі директора філії «Рідний край» Прокопчука В.О., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 листопада 2021 року № 283620399, а також самим договором від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М.

13 вересня 2021 року ОСОБА_1 надіслав на адресу ПрАТ «Зернопродукт МХП» клопотання-вимогу, в якому просив повернути належну йому земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га (кадастровий № :05:001:0021).

Звертаючись до суду з позовом в даній цивільній справі, позивач як на підставу позову посилався на те, що договір оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М він не укладав, не підписував, підписи вчинено іншою особою.

Так, згідно оглянутого в судовому засіданні висновку експерта від 16 червня 2021 року № 1047-1050/21-26, який складений за результатами експертизи в цивільній справі № 669/1153/20, підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Зернопродукт МХП» в особі директора Прокопчука В.О. щодо оренди земельної ділянки площею 2,00 га (кадастровий № :05:001:0021), виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів, а також виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Частиною третьою ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним в силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі по тексту в редакції, чинній на дату, зазначену в спірному договорі) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за ст. 19 цього Закону право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам 2, 3 ст. 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом беззаперечно встановлено, що позивач договір оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М не підписував, такий договір підписаний іншою невстановленою особою, отже сторони не досягли згоди щодо умов договору, тому такий правочин є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц, постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі №502/1817/15ц, від 02 вересня 2020 року у справі № 527/2510/17, від 02 вересня 2020 року у справі 387/1088/17.

Посилання ж представника відповідача у відзиві на те, що позивач з 2015 року отримував орендну плату за спірним договором оренди землі у розмірах, визначених договором, суд оцінює критично, оскільки сам факт отримання стороною плати (у грошовій чи натуральній формі) за користування його земельною ділянкою не свідчить про наявність укладеного договору оренди землі та відсутність порушення прав позивача на вільне користування та розпорядження землею.

При цьому, отримання власником майна плати за фактичне використання цього майна іншою особою, а не в порядку оренди, не суперечить закону і не свідчить про відсутність порушення права власності позивача за встановлених обставин.

Також, суд не погоджується з позицією сторони відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, так як негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення (висновок Верховного Суду в справі № 648/533/16-ц).

За таких обставин позивач, прохаючи усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення, обрав ефективний спосіб захисту, оскільки користування ПрАТ «Зернопродукт МХП» земельною ділянкою, власником якої є ОСОБА_1 , обмежує право останнього на вільне користування та розпорядження земельною ділянкою.

Зокрема, як з`ясовано в судому засіданні, ОСОБА_1 має намір самостійно використовувати земельну ділянку, однак у зв`язку з чинним спірним договором оренди землі, він позбавлений такої можливості, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

Відповідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді, і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

За таких обставин, рішення державного реєстратора реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області Полов`юк Г.І. від 28 січня 2016 року індексний номер 27970003 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий № :05:001:0021, номер запису про інше речове право: 13032893), прийнятого на підставі договору оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М, слід скасувати з одночасним його припиненням, оскільки вказаний договір між сторонами укладений не був, а відтак сторони не набули за даним правочином відповідних прав та обов`язків, в тому числі і щодо строку дії договору оренди землі, в зв`язку з чим не може бути офіційного визнання і підтвердження державою факту набуття відповідачем права користування земельною ділянкою.

Таким чином, позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, який відповідає нормам чинного законодавства, тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору, що був сплачений згідно квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 09 листопада 2021 року № 0.0..1 в сумі 908 грн та квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 22 листопада 2021 року № 0.0..1 в сумі 908 грн, а всього 1816 грн.

Керуючись Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 15, 16, 203, 205, 207, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області Полов`юк Галини Іванівни від 28 січня 2016 року індексний номер 27970003 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий № :05:001:0021, номер запису про інше речове право: 13032893) з одночасним припиненням права оренди, прийнятого на підставі договору оренди землі від 28 листопада 2015 року № 40 осг-МХП-М.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий № :05:001:0021, яка розташована на території Білогірської селищної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області (в минулому Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного судового рішення 31 січня 2022 року.

Суддя О. І. Давидюк