Провадження № 2/510/486/22
Справа № 510/1640/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2022 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Пройка С.В.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання не явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягала.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія договору купівлі - продажу від 08.12.2020р.; копія акту прийому передачі від 08.12.2020р.; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія будинкової книги прописки громадян у квартирі АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.10.2020р., зареєстровано в реєстрі за № 919; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2020р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулась до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.10.2020р., зареєстровано в реєстрі за № 919.

08.12.2020р. між позивачем ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавцем) була досягнута домовленість про купівлю-продаж вищезазначеного нерухомого майна.

Відповідач як власник квартири, продав позивачу вищевказане нерухоме майно передавши у володіння та користування належний об`єкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивач вступила у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час позивач звернулась до відповідача, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але останній постійно запевняв позивача, що не має вільного часу. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивач звернулась із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач, вважає, що має всі підстави для визнання за нею права власності на квартиру, оскільки правочин між сторонами відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за нею.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємо згода за всіх істотних умов договору, покупець передала продавцю обумовлену суму, а продавець передав покупцю нерухомість в натурі. Позивач фактично вступила в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач запропонувала відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від неї обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідач свідомо ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушена була звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо квартири (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору - вищезазначеного нерухомого майна, за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 657 ЦК України 2003р., суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного 08.12.2020 р., згідно якого відповідач ОСОБА_2 продав, а позивач ОСОБА_1 купила зазначене нерухоме майно - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков