Справа № 459/884/19 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/1616/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м.Львів

Справа № 459/884/19

Провадження № 22ц/811/1616/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області, ухвалене у м. Червонограді 20 травня 2022 року у складі судді Новосада М.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

26 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30 липня 2017 року між ним та відповідачем укладено договір позики. Відповідно до умов цього договору він надав відповідачу консультативну та фінансову допомогу у розмірі 6 000 доларів США для одержання міграційної візи до США ОСОБА_3 . Відповідач зобов`язався повернути зазначені кошти протягом двох тижнів від зазначеної дати. На підтвердження укладеного договору 30 липня 2017 року відповідач написав розписку. Зазначає про те, що 4 вересня 2018 року звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак останній борг не повернув.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2022 року відмовлено у задоволенні позову. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми процесуального і матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи позовної заяви.

17 жовтня 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 30 липня 2017 року власноручно написав текст, у якому зазначено: «Я, ОСОБА_2 домовляюся із ОСОБА_1 про надання консультативної та фінансової допомоги 6 000 доларів США для одержання еміграційної візи США (для зеленої карти США) моїй дівчині ОСОБА_3 . У випадку одержання цієї візи 14 вересня 2017 я зобов`язуюсь повернути кошти на протязі двох тижнів».

4 вересня 2018 року позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про повернення боргу у розмірі 6 000 доларів США, процентів на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 837,55 доларів США та 3% річних від простроченої суми у розмірі 165,74 долари США.

25 вересня 2018 року відповідач надав письмову відповідь про те, що у нього відсутня копія розписки і він не має можливості перевірити підставність вимоги.

Згідно із наданим позивачем розрахунком розмір процентів за обліковою ставкою НБУ з 29 вересня 2017 року по 19 березня 2019 року становить 1432,20 доларів США, та 3% річних від простроченої суми з 29 вересня 2017 по 18 березня 2019 становить 265,32 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наданий позивачем документ без назви від 30 липня 2017 року не містить обов`язкових ознак, притаманних для договору позики. Позивачем не надано доказів на підтвердження факту надання зазначеної у тексті цього документа консультативної або фінансової допомоги, передачі коштів та обов`язок повернення таких.

Згідно із ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності із ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Боргова розписка по своїй суті є борговим зобов`язанням - цивільно-правовою угодою, яка використовується для оформлення позики.

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Згідно із ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Згідно із ст.1047 ЦК України встановлено обов`язкове письмове оформлення договору позики у разі, якщо сума позики перевищує в 10 разів встановлений розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг коштів із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

При укладенні договору позики обов`язково мають бути прописані наступні умови: чітко зазначена особа, яка отримує грошові кошти, а також зазначені її паспортні дані; сума, яку особа отримує (вказана цифрами та прописними буквами), якщо кошти в іноземній валюті, має бути зафіксовано за яким курсом буде повертатись борг; кінцевий термін повернення отриманих коштів, або визначено періоди для повернення частками; у разі, якщо кошти передаються під відсотки, має бути передбачена ставка, під яку отримуються кошти; після підписання договору (розписки) необхідно підписати акт прийому-передачі грошових коштів в двох екземплярах (по одному для кожної сторони); після підписання договору, кредитор (позикодавець) повинен отримати від боржника копію паспорта та ідентифікаційного коду.

З урахуванням змісту статей 1046 та 1047 ЦК України, по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником.

Вищенаведене відповідає висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 8 жовтня 2020 року (справа № 194/1126/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона (позичальник) зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона (позикодавець) стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Зі змісту наведеної розписки вбачається, що позивач мав надати оплатні консультативні послуги з підготовки пакету документів для оформлення візи в США. За надані послуги та у разі отримання ОСОБА_3 імміграційної візи відповідач повинен був сплатити кошти у сумі 6 000 доларів США.

Наведеною розпискою не стверджується, що предметом договору була передача коштів, які відповідач зобов`язався повернути. Відтак, не можна стверджувати, що між сторонами виникли правовідносини, які відповідають природі договору позики.

Зазначеним спростовуються доводи позивача, що між сторонами виникли правовідносини позики. Про наявність інших підстав для стягнення з відповідача в користь позивача означених коштів доказів не надано.

Судом першої інстанції мотивовано проведено розподіл судових витрат в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають оозподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. До цих витрат входить гонорар адвоката за представництво в суді та інша правнича допомога, пов`язана зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( ст.137 ЦПК України).

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Відповідачем надано договір про надання юридичних послуг від 9 вересня 2021 року, квитанцію про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, опис наданих послуг. Представник відповідача брав участь у двох засіданнях. Розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, суд першої інстанції вірно визначив з урахуванням обґрунтованості та пропорційності таких витрат, складності справи, обсягу наданих послуг та значення справи для сторони.

З урахуванням встановленого, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які відповідають встановленим обставинам справи. Судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 листопада 2022 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк