Справа № 352/1299/22
Провадження № 2/352/602/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося в суд з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що 12 лютого 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 3656031 про надання споживчого кредиту через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт товариства або мобільний додаток. Згідно з кредитним договором, товариство надало відповідачу кошти в сумі 20 000 грн, що було перераховано на платіжну картку відповідача, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. 14 березня 2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3 кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль. 27 квітня 2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 21 200 грн. Надалі відповідач не здійснював оплати за кредитним договором. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 13 вересня 2021 року між ТзОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТзОВ «Українські фінансові операції», як фактором, було укладено договір факторингу № 13/09/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТзОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладанні кредитного договору відповідного повідомлення. 11 липня 2022 року між ТОВ «Українські фінансові операції», як клієнтом, та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №1, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило відповідача шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом на адресу відповідача зазначену при укладенні кредитного договору.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача перед товариством складає 44 400 грн, а саме: 20 000 грн - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 24 400грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2022 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

22 вересня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд позов задовольнити частково, оскільки строк надання кредиту сплив 14 березня 2021 року, подальше нарахування процентів за користування позикою з 15 березня 2021 року по 12 червня 2021 року, є неправомірним. Станом на дату закінчення строку користування кредитом 14 березня 2021 року у неї була заборгованість у розмірі 20 000 грн за основною сумою кредиту та 11 400 грн за процентами за користування кредитними коштами, а всього 31 400 грн., враховуючи сплату боргу в сумі 21 200 грн то заборгованість складає 10 200 грн. Просить позов задовольнити частково а саме: стягнути з неї на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 3656031 від 12 лютого 2021 року в розмірі 9 800 грн, а також зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 1 000 грн.Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі (а.с. 70-76).

14 листопада 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем наголошено, що договір було пролонговано на підставах передбачених розділом 4 Договору і застосована стандартна процентна ставка в розмірі 1,90 %, тому нарахування відсотків відбувалося у період з 12 лютого 2021 року по 12 червня 2021 року. Враховуючи викладене, просила задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 93-94).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, проте від її представника ОСОБА_2 надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без їх участі, просить з врахуванням відзиву на позов, частково задовольнити позовні вимоги.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав.

Так, між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 12 лютого 2021 року укладено договір № 3656031 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Договір підписано відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2, 12 лютого 2021 року 12:26:21.У договорі маються реквізити сторін, зокрема і споживача ОСОБА_1 , її РНОКПП, дані паспорта та місця реєстрації (а.с.16-19).

У даному кредитному договорі визначені такі його істотні умови: сума кредиту складає 20 000 гривень (п. 1.3), строк кредиту - 30 днів (п. 1.4), стандартна процентна ставка становить 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою у межах строку надання позики, зазначеного в п.1.5 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування позикою відповідно до п.4.3 цього договору.

Грошові кошти позивачем було перераховано 12 лютого 2021 року на платіжну картку відповідача, яка вказана останньою особисто в заяві про отримання кредиту.

Відповідач станом на 14 березня 2021 року не виконав своїх зобов`язань перед кредитором, а також не уклав угоди щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3 кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. ОСОБА_1 здійснила оплату 27 квітня 2021 року на рахунок кредитора в сумі 21 200 грн, однак надалі оплату по договору не здійснювала.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту (а.с. 20-21), який підписано відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до реєстру боржників від 13 вересня 2021 року заборгованість за кредитним договором № 3656031 від 12 лютого 2021 року, за відповідачем рахується заборгованість станом в розмірі 44 400 грн, що складається з 20 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 24 400 грн - заборгованості за відсотками (а.с. 29).

13 вересня 2022 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір факторингу № 13/09/2021, згідно з умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 23-27).

За Договором факторингу № 13/09/2021 від 13 вересня 2022 року до нового кредитора ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , що підтверджується Актом прийому-передачі реєстру від 13 червня 2022 року та витягом з реєстру боржників (а.с. 28-29).

В подальшому, 11 липня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено Договір факторингу № 1, згідно з умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 34-37).

За Договором факторингу № 1 від 11 липня 2022 року до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , що підтверджується Актом прийому-передачі реєстру від 11 липня 2022 року та витягом з реєстру боржників (а.с. 38-39).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило відповідача шляхом направлення відповідно по повідомлення (а.с. 40-41).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

В силу вимог ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Отже, кредитний договір між сторонами було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «Авентус Україна» було надіслано відповідачеві за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, який останнім і було використано для підтвердження підписання кредитного договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 12 лютого 2021 року та надало відповідачу кредит в сумі 20000 грн., однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 44400 грн., з яких: 20000 грн. тіло кредиту та 24400 грн. нараховані проценти.

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 1 від 11 липня 2022 року.

За таких обставин, враховуючи, що факти викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2481 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 56) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд керується вимогами ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. суду надано: договір про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07.07.2022 року, звіт про надання правової допомоги згідно Договору №07/07-2022 від 07.07.2022 року від 25 серпня 2022 р., рахунок на оплату по замовленню №24/21/08 від 25 серпня 2022 р., платіжне доручення №41 від 08 серпня 2022 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 52-58).

Натомість, відповідачем і відзиві заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки, на її думку, адвокат Крюкова М.В. одночасно подала 40 типових позовів, жодних доказів самостійно не збирала, відповідно вказані витрати є значно завищеними і не відповідають принципу справедливості і пропорційності.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 року визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах даної цивільної справи, але заявлений розмір витрат є дещо завищеним, не достатньо обґрунтованим та непропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, тому підлягає частковому відшкодуванню в розмірі 4000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" заборгованість в розмірі 44 400 (сорок чотири тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна», , місцезнаходження: вул. Загородня, 15, оф. 118/2, м. Київ, Київської області, 79018.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , Рибненського старостинського округу Івано-Франківського району Івано-Франківської області 77421.

Суддя Максим ОЛІЙНИК