Ухвала

09 червня 2022 року

м. Київ

справа № 565/1476/21

провадження № 61-4830ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 11 лютого 2021 року в залі судового засідання Кузнецовського міського суду Рівненської області, що в м. Вараші, суддя цього суду ОСОБА_2 оприлюднила, а в подальшому, поширила неправдиві відомості відносно нього, які ганьблять його честь та гідність, принижують ділову репутацію та завдають моральної шкоди.

Володимирецький районний суд Рівненської області ухвалою від 06 грудня 2021 року відмовив у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Рівненський апеляційний суд постановою від 28 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2021 року - без змін.

ОСОБА_1 27 травня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким справу призначити до судового розгляду в місцевому суді.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення є незаконними, судами порушено норми матеріального та процесуального права. Підставою відмови є те, що нібито його позовні вимоги обґрунтовуються незгодою з діями відповідача у кримінальному провадженні, де він є обвинуваченим, що повністю не відповідає дійсності та є вигадкою і припущенням судді першої інстанції. Протиправні дії відповідача мали місце не під час розгляду будь-яких кримінальних справ і жодним чином не пов`язані з розглядом вказаного провадження, а брутальна поведінка судді ОСОБА_2 була допущена в самому приміщенні Кузнецовського міського суду та не під час розгляду нею будь-яких справ.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судами встановлено, що позивач у справі заявив позов до судді Кузнецовського міського суду Рівненської області про захист честі, гідності та ділової репутації.

У статті 126 Конституції України закріплено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Без згоди Вищої ради правосуддя суддю не може бути затримано або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом, за винятком затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до ЄСПЛ.

У Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад, надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

За таких обставин суддя не може бути відповідачем, в тому числі і у справах про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди за вчинені ним дії (ухвалені рішення) при виконанні своїх посадових обов`язків судді. Ініціювання окремого позову щодо судді за таких обставин є неприпустимим.

Схожий за змістом висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/2652/17 (провадження № 14-638цс18).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки така позовна заява відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц (провадження № 61-2146св18), від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11 (провадження №61-1537св21), від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 (провадження № 61-1546св21) вказано, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду. Ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів та не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень, правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані судові рішення є законними, ухвалені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов