Справа № 940/232/22
Провадження № 2-о/369/143/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Пінкевич Н.С.

при секретарі: Смушко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тетіївська міська рада Тетіївського району Київської області про встановлення факту належності правового документу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) по КСП «Дібрівка» Дібрівської сільської ради, Тетіївського району Київської області відповідно до сертифікату серії КВ № 0169648. Однак в сертифікаті на право на земельну часку (пай) прізвище тітки зазначено « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ». Державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г. було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в поданих документах є розбіжності. А саме в сертифікаті на право на земельну частку пай прізвище померлої тітки зазначено « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть її прізвище « ОСОБА_3 ».

Просив суд встановити факт належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії КВ № 0169648 на 3,8 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У судове засідання заявник не з`явився. Представник заявника подала заяву про розгляд справи за її відсутність, заявлені вимоги підтримувала в повному обсязі.

У судове засідання представник Тетіївської міської ради Тетіївського району Київської області не з`явився, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення до суду не надходило.

Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів належності особі документів.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 3.

01 жовтня 1952 року ОСОБА_4 вийшла заміж та в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_3 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 0 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_7 та його батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження №5.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 вбачається ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

При розгляді справи також судом встановлено, що на підставі рішення Тетіївської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 258 ОСОБА_2 належить право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дібрівка», розміром 2,9 га. Дані обставини підтверджуються сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії КВ № 0169648.

Відповідно до свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1400-а від 13 вересня 2021 року вбачається, що українські прізвища ОСОБА_3 / ОСОБА_3 та ОСОБА_3 у поданих документах для експертизи є ідентичними.

Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) заявнику необхідно для отримання свідоцтва про спадщину.

В ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказів суд прийшов до висновків, що знайшли своє підтвердження факт належності правового документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) зазначені факти підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі свідоцтвами про смерть, витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження/шлюбу, свідоцтвом про народження, тощо, дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт належності документу і зазначені обставини перешкоджають подальшому отриманню свідоцтва про право на спадщину, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Керуючись ст.ст. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Тетіївська міська рада Тетіївського району Київської області про встановлення факту належності правового документу- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0169648 від 25 грудня 1996 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С.Пінкевич