ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2366/22 Справа № 175/2313/20 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач у червні 2020 року звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просила суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом визнання об`єктами спільної сумісної власності подружжя наступне майно: земельна ділянка, кадастровий номер :01:089:0001, площа 0,0138 га, земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0025, площа 0,25 га, житловий будинок, загальною площею 42 кв. м, житлова площа 20,6 кв. м., транспортний засіб Mercedes- Benz Sprinter 313 CDI, 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року. Визнати за позивачем право власності на наступне майно: 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :01:089:0001, площа 0,0138га; 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :03:003:0025, площа 0,25 га, 1/2 житлового будинку, загальною площею 42 кв. м, житлова площа 20,6 кв. м. Виділити відповідачу транспортний засіб «Mercedes- Benz Sprinter 313 CDI», 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року. Стягнути з відповідача грошову компенсацію за належну позивачу 1/2 частку транспортного засобу «Mercedes- Benz Sprinter 313 CDI», 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 в спільному майні подружжя у розмірі 133 550 грн. Стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 1806,35 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2021 року позов задоволено частково та ухвалено:

Визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя наступне майно:

- Земельна ділянка, кадастровий номер :01:089:0001, площа 0,0138 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Договору купівлі - продажу, серія та номер: 874, виданий 12 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д.;

- Земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0025, площа 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Договору купівлі - продажу, серія та номер : 873, виданий 12 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д.;

- Житловий будинок, загальною площею 42 кв. м, житлова площа 20,6 кв. м., опис: А-1- житловий будинок, а-1 тамбур, Б- літня кухня - сарай, В - сарай під В- погріб, Г- вбиральня, Є- сарай, № №1-4 - споруди за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Договору купівлі - продажу, серія та номер : 871, виданий 12 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д.;

- Транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ) право власності на наступне майно:

- 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :01:089:0001, площа 0,0138га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Договору купівлі - продажу, серія та номер: 874, виданий 12 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д.;

- 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :03:003:0025, площа 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Договору купівлі-продажу, серія та номер: 873, виданий 12 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д.;

- 1/2 житлового будинку, загальною площею 42 кв. м, житлова площа 20,6 кв. м., опис: А- 1- житловий будинок, а- 1 тамбур, Б- літня кухня - сарай, В - сарай під В- погріб, Г- вбиральня, Є- сарай, № №1-4 - споруди за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Договору купівлі - продажу, серія та номер: 871, виданий 12 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д.

Виділити ОСОБА_1 транспортний засіб «Mercedes- Benz Sprinter 313 CDI», 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за належну ОСОБА_2 1/2 частку транспортного засобу «Mercedes- Benz Sprinter 313 CDI», 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 в спільному майні подружжя у розмірі 133 550 грн.

Вирішено питання стосовно судових витрат.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить рішення суду в частині виділення йому транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» та стягнення з нього грошової компенсації на користь ОСОБА_2 1/2 частини вартості транспортного засобу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому від 06 квітня 2013 року шлюбі свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_3 .

Спільне життя в них не склалось, шлюбні відносини між ними припинені відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року.

Так, за час спільного сумісного життя вони придбали майно земельна ділянка, кадастровий номер :01:089:0001, площа 0,0138 га, земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0025, площа 0,25 га, житловий будинок, загальною площею 42 кв. м, житлова площа 20,6 кв. м., транспортний засіб Mercedes- Benz Sprinter 313 CDI, 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року.

Відповідно до листа від 03.06.2020 року № 31/4-1241 - 14аз Територіальним сервісним центром № 1241 РСЦ МВС в Дніпропетровській області за відповідачем зареєстрований транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. Куб., державний номер НОМЕР_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Проте, колегія суддів частково не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 цього Кодексу, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно із ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 цього Кодексу, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірне майно, є спільною сумісною власністю подружжя й підлягає поділу між ними, виходячи із засад рівності часток та суд першої інстанції правильно визнав за позивачем 1/2 частині спірного майна.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині виділення ОСОБА_1 транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» та стягнення з нього грошової компенсації на користь позивачки 1/2 частини вартості вказаного транспортного засобу з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 71 СК України «Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.»

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК Україні «Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної грошової компенсації.»

Так, ч.1 та ч.2 ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній часткові власності, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі ст. 364 ЦК України.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Оскільки встановлено, що відповідач заперечує проти стягнення з нього грошової компенсації за 1/2 частини вартості вказаного транспортного засобу, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення слід скасувати в частині виділення ОСОБА_1 транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI». та стягнення з нього грошової компенсації. Та виділити ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 по 1/2 частині транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року, оскільки цей автомобіль набуто під час шлюбу сторін, а тому є їх спільною власністю .

Посилання апелянта на те, що спірний автомобіль був придбаний за його особисті кошти, а тому не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, колегія суддів відхиляє, оскільки доказів останнього ані суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції надано не було.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд допустив порушення ст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів в їх сукупності, неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, допустив недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Враховуючи невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду в частині виділення ОСОБА_1 транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року та стягнення грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частини вартості вказаного транспортного засобу скасувати та виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частині вказаного транспортного засобу. В решті рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2021 року в частині виділення ОСОБА_1 транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року та стягнення грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частини вартості вказаного транспортного засобу скасувати.

Виділити ОСОБА_1 1/2 частину транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року.

Виділити ОСОБА_2 1/2 частину транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», 2006 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 2148 см. куб., державний номер НОМЕР_1 , що був придбаний 11 вересня 2013 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко