Справа № 438/415/22
Провадження № 2/438/273/2022
У Х В А Л А

про забезпечення позову

25 травня 2022 року м.Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

23 травня 2022 року на адресу Бориславського міського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Східницької селищної ради Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії.

Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову від 23 травня 2022 року, зокрема, заборонити відповідачці ОСОБА_2 вчинити будь-які дії зі спорудження (встановлення) огородження земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,1100 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0182, а також зі знесення (демонтажу) належних ОСОБА_1 капітальної огорожі з профільного металевого листа довжиною 30 метрів, цегляного мангалу, металічного гаражу, що на АДРЕСА_2 .

У обґрунтування заяви посилається на те, що позивач подала до Бориславського міського суду позовну заяву, предметом розгляду якої є визнання протиправним і скасування рішень Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області від 13 січня 2021 року №40 «Про затвердження проектів відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення садівництва в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1100 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0182; і передачу її безкоштовно у власність для ведення садівництва ОСОБА_2 та від 14 липня 2020 року №967 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва» в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,110 га на АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ;

скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,1100 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0182;

скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1100 га, кадастровий номер :02:004:0182, місце розташування: АДРЕСА_1 , здійсненої 26 жовтня 2020 року відділом у м. Нетішині Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області;

зобов`язання ОСОБА_2 демонтувати за власний кошт встановлену нею по межі земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,1100 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0182, огорожу з металевої сітки на металевих стовпцях.

Також позивач зазначила, що земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,11 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0182, сформована і передана у власність відповідачки ОСОБА_2 згідно з оспорюваним рішенням Східницької селищної ради Львівської області № 40 від 13 січня 2021 року. Зазначене рішення прийняте на підставі розробленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, який містить неповну і недостовірну інформацію щодо складу земель, за рахунок яких передбачалося формування земельної ділянки ОСОБА_2 для індивідуального садівництва. Зокрема, спірна земельна частково сформована за рахунок земель під малоповерховою забудовою, а саме: присадибної ділянки житлового будинку АДРЕСА_2 , співвласником якого є позивачка, та земель відображеного в матеріалах обміру забудованого кварталу № 1 смт. Східниця КП Львівської обласної ради „Дрогобицьке МБТІ та ЕО внутрішньоквартального проходу загального користування, що суперечить вимогам ст. 38, п. а ч. 4 ст. 83 ЗК України.

Оспорюваними рішеннями Східницької селищної ради Львівської області від 13 січня 2021 року № 40, від 14 липня 2020 року № 967, на підставі яких розроблено і затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,110 га на АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , порушено право позивача співвласника житлового будинку АДРЕСА_2 вільно і безперешкодно користуватися своїм майном (огорожею, гаражем, мангалом) і присадибною земельною ділянкою, а також право як члена територіальної громади на вільне і безперешкодне користування внутрішньоквартальним проходом загального користування.

Із 11 травня 2022 року ОСОБА_2 розпочала огородження спірної земельної ділянки парканом з металевої сітки на металевих стовпцях. З метою завершення цих робіт відповідачка в агресивній формі вимагає від позивачки розібрати капітальну огорожу з профільованого металевого листа довжиною 30 метрів і цегляний мангал, перемістити металічний гараж. Інакше погрожує самовільно знести ці господарські споруди. Відповідачкою вже знищено без будь-яких причин кущі квітів, висаджені поруч із гаражем позивача на земельній ділянці, горбистий рельєф якої позивач вирівняла шляхом навезення значного об`єму грунтосуміші.

З огляду на наведене, існує необхідність застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить позивачка, до вирішення судом питання про право власності відповідачки на спірну земельну ділянку. Невжиття таких заходів забезпечення позову матиме наслідком заподіяння шкоди майну позивачки (знищення огорожі, цегляного мангалу, металічного гаражу), що, враховуючи зазначені вище обставини, є достатньо обґрунтованим припущенням. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у справі, оскільки відповідачка ОСОБА_2 має намір (і прямо на це вказує) і надалі вчиняти дії щодо огородження спірної земельної ділянки, у тому числі - шляхом виконання робіт зі знесення (демонтування) належних позивачці господарських споруд, що призведе до руйнування (знищення) майна позивача і заподіяння значної матеріальної шкоди, а також істотно ускладнить ефективний захист прав позивачки в межах предмета та підстав пред`явленого позову. Тому тимчасова заборона відповідачці ОСОБА_2 вчиняти дії зі спорудження огорожі земельної ділянки, яка є предметом спору, а також зі знесення (демонтажу) належних позивачці капітальної огорожі з профільованого металевого листа, цегляного мангалу, металічного гаражу, розташованих на АДРЕСА_2 , є доцільною та необхідною.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки розгляд заяви здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у позовному порядку оскаржуєрішення Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0182; і передачу її безкоштовно у власність для ведення садівництва ОСОБА_2 ; та подальше державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 . Позивач посилається на те, що спірними рішеннями порушено право позивача, як співвласника житлового будинку АДРЕСА_2 , вільно і безперешкодно користуватися своїм майном (огорожею, гаражем, мангалом) і присадибною земельною ділянкою, а також право як члена територіальної громади на вільне і безперешкодне користування внутрішньоквартальним проходом загального користування. Із 11 травня 2022 року відповідач ОСОБА_2 розпочала огородження спірної земельної ділянки парканом з металевої сітки на металевих стовпцях. З метою завершення цих робіт відповідачка вимагає від позивачки розібрати капітальну огорожу з профільованого металевого листа довжиною 30 метрів і цегляний мангал, перемістити металічний гараж, інакше погрожує самовільно знести ці господарські споруди. Відповідачкою вже знищено кущі квітів, висаджені поруч із гаражем позивача на земельній ділянці, горбистий рельєф якої позивач вирівняла шляхом навезення значного об`єму грунтосуміші.

У зв`язку з наведеним та до вирішення судом питання про право власності відповідачки на спірну земельну ділянку, позивач подала заяву про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не вирішує питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у вказаній справі та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення (не заборона вчинення дій щодо спірної земельної ділянки), може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивачки, за захистом якого вона звернулася до суду.

Враховуючи предмет вказаного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, відсутність будь-якої можливості порушення у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову прав та законних інтересів сторін у справі, вважаю, що застосування заходу забезпечення позову, про який просить позивач, в даному випадку є доцільним і виправданим. Вищенаведений захід забезпечення позову передбачений ст. 150 ЦПК України, відповідає заявленим позовним вимогам та є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Отже заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає, оскільки немає підстав вважати, що відповідач понесе збитки та інші ризики, пов`язані із вжиттям забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

заявупозивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії зі спорудження (встановлення) огородження земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,1100 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0182, а також зі знесення (демонтажу) належних ОСОБА_1 капітальної огорожі з профільного металевого листа довжиною 30 метрів, цегляного мангалу, металічного гаражу, розташованих на АДРЕСА_2 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Стягувачем у виконавчому провадженні є: ОСОБА_1 адреса проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Т.Слиш