Провадження № 2/761/3867/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОсауловаА.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.В.

представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду в спрощеному позовному провадженні в заочному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (відповідач), про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому просив стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі - 13 764 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в січні 2020 р. позивач звернувся до відповідача з метою підбору туристичного туру для відпочинку за кордоном. 15.01.2020 р. позивач в якості передоплати перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 13764,00 грн на банківський рахунок.

Між тим, договір на туристичне обслуговування між сторонами укладено не було, туристичні послуги позивачу не надавались, а кошти в сумі 13764,00 грн отримані відповідачем без достатньої правової підстави.

На вимогу про повернення коштів відповідач не реагує, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 24.11.2021 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду у спрощеному позовному провадженню за участю сторін.

Ухвалою суду від 26.05.2022 р. витребувано в АТ «ПриватБанк» інформацію про власника (користувача, особи, на кого оформлено) банківської картки № НОМЕР_1 із зазначенням усіх реквізитів тримача (власника) такої карти та зазначенням дати надходження банківського переказу (оріентовно 15.01.2020 р., 16-17.01.2020 року) грошових коштів в сумі - 13 764,00 грн від імені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, свого представника не направила, хоча про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, про що свідчать матеріали справи.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 13764,00 грн.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі №753/15556/15-ц зазначено, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

16.01.2020 р. відповідач отримала від позивача кошти в сумі 13764,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 16.01.2020 р., відповіддю АТ «КБ «Приватбанк» від 30.08.2022 р. про надходження на власника карти № НОМЕР_1 - ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 13764,00 грн.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Відповідачем не спростована вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна позивача- коштів в сумі 13764,00 грн, жодних підтверджуючих документів щодо наявності договірного характеру спірних правовідносин суду не надано.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі - 13 764 грн. 00 коп.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі - 908 грн. 00 коп

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 13, 81, 137, 141, 223, 258-259, 268, 272-273, 354-353 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі - 13 764 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі - 908 грн. 00 коп., а всього в сумі - 14 672 грн. 00 коп

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквизити учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 18.11.2022 р.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов