Справа № 199/7729/21
(2-о/199/13/22)
РІШЕННЯ

іменем України

25.01.2022

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за участі учасників справи:

заявника ОСОБА_1 та представника заявника адвоката Павелка С.М.,

представника заінтересованої особи Борсук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданою заявою в останній заявлено вимогу про встановлення наступних фактів, що мають юридичне значення:

-що ОСОБА_1 у період з 01 вересня 1990 року по 30 червня 1993 рік постійно та безперервно проживала без реєстрації (прописки) місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-що ОСОБА_1 у період з 06 липня 1993 року по лютий 1997 рік включно, постійно та безперервно проживала в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 ;

-що ОСОБА_2 у період з 03 листопада 1999 року по 17 грудня 2015 року, постійно та безперервно проживав разом із своєю матерію ОСОБА_1 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що в липні 2021 року вона звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про надання житлової площі у гуртожитку АДРЕСА_3 , яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпра. Листом-відповіддю №3116-3267 від 20 липня 2021 року, ОСОБА_1 було роз`яснено, що нею подано не повний пакет документів, перелік яких затверджено рішенням виконавчого комітету міської ради від 23 квітня 2013 року №179 «Про врегулювання питань щодо надання житлової площі та проживання в гуртожитках комунальної власності територіальної громади м. Дніпра», у зв`язку із чим комісія з питань надання житлової площі в гуртожитках не може прийняти рішення стосовно питання порушеного у її зверненні. Як зазначено у відповіді, подані ОСОБА_1 документи мають наступні недоліки:

-відсутні довідки з усіх попередніх місць реєстрації та проживання заявника за період з 1991 по 03.1997 роки;

-відсутні довідки з усіх попередніх місць реєстрації та проживання сина заявниці - ОСОБА_2 , за період з 11.1999 до 12.2015 роки.

та рекомендовано звернутися до суду. Звертаючись до суду, ОСОБА_1 наголошує, що встановлення вказаних у цій заяві фактів необхідно для надання можливості комісії з питань надання житлової площі Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради розглянути її заяву стосовно надання їй житлової площі у гуртожитку комунальної власності територіальної громади м. Дніпра та прийняти рішенням в межах компетенції.

Заявник про себе повідомляє, що вона є уродженкою м. Нитва Пермського краю Російської Федерації, яка у 1990 році у 16 - річному віці приїхала до України до рідного дядька та тітки у с. Понінка Полонського району Хмельницької області, цього ж року вступила до СПТУ №2 Хмельницької області, де навчалася з 01 вересня 1990 року по 30 червня 1993 року на денній формі навчання. Весь цей час ОСОБА_1 постійно та безперервно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить архівний витяг, виданий трудовим архівом Полонської міської ради.

Після закінчення учбового закладу ОСОБА_1 була направлена на практику до Дніпропетровської паперової фабрики, де вона була офіційно працевлаштована з 06 липня 1993 року. Як працівника фабрики, ОСОБА_3 було вселено до кімнати гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та який на той час належав до державної власності. На початку трудової діяльності, ОСОБА_1 мала тимчасову реєстрацію (прописку), яка, починаючи з 1993 року, кожен рік поновлювалася.

В листопаді 1997 р. ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 та у зв`язку із зміною прізвища 19 березня 1998 року отримала новий паспорт громадянина України, до якого було перенесено тільки записи про постійне місце проживання. У заявниці зберіглася копія картки про прописку форми 16, в якій наявні відмітки про тимчасову прописку. Оригінал відповідної довідки повинен зберігатися у балансоутримувача Дочірнього підприємства «Каспій».

Робота на Дніпропетровській паперовій фабриці є першим місцем роботи ОСОБА_1 , куди вона була направлена у віці 19 років після закінчення Понінкіського СПТУ №2 Хмельницької області, про свідчать записи у трудовій книжці.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з самого народження і до цього часу проживає разом із матір`ю в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем знаходження якого дитина відвідувала дошкільні та шкільні заклади.

Реєстрація місця проживання дитини відбулася з одержанням паспорту громадянина України у віці 16 років. До цього часу ОСОБА_2 проживав разом із батьками без відповідної реєстрації, тобто за формою «А», за місцем реєстрації матері.

ОСОБА_1 працювала на Дніпропетровській паперовій фабриці з 1993 по 2009 року. Весь цей час разом із членами свої сім`ї проживала у кімнаті гуртожитку, який належав паперовій фабриці. На даний час відповідна житлова кімната є єдиним житлом для заявника та членів її сім`ї.

У судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги заяви підтримали повністю.

Представник заінтересованої особи просив суд ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, ОСОБА_1 є уродженкою м. Нитва Пермського краю Російської Федерації (що підтверджується паспортом заявника).

01.09.1990 р. ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) була зарахована на навчання, місце проживання до вступу в училище АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з трудового архіву Полонської міської ОТГ (а.с. 9).

01.11.1997 р. заявник взяла шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 12).

20.07.2021 р. ОСОБА_1 отримала відповідь за вих. №3/16-3267 з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради на її заяву про надання житлової площі у гуртожитку комунальної власності територіальної громади м. Дніпра , відповідно до якої надані нею документи мають недоліки:

- відсутні довідки з усіх попередніх місць реєстрації та проживання з 1991 до 03.1997 р.;

- відсутні довідки з усіх передніх місць реєстрації та проживання сина з 11.1999 до 12.2015 р.;

- довідка з Бюро технічної інвентаризації (відповідного) органу за місцями відповідних реєстрацій (прописки) про відсутність права власності/володіння на нерухоме майно у м. Дніпропетровську в зазначенні періоди (а.с. 13).

У кімнаті №28 ( АДРЕСА_3 ) місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано з 04.03.1997 р., місце проживання її сина за вказаною адресою зареєстровано з 18.12.2015 р., що підтверджується довідкою №872 від 22.04.2021 р. (а.с. 14).

Відомостями про реєстрацію місця проживання підтверджується тимчасова реєстрація заявника за вказаною вище адресою з 26.10.1994 р. (а.с. 11).

Допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали аналогічні показання, відповідно до яких вони та ОСОБА_1 є сусідами, мешкають в гуртожитку по АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 заселилася у гуртожиток у 1993 році, та, починаючи з того часу, мешкає в ньому постійно. З 1993 р. в неї була тимчасова прописка, потім постійна. ОСОБА_1 спочатку мешкала одна, згодом одружилася та мешкала з чоловіком та сином.

Відповідно до довідки з КП «Жилсервіс -5» Дніпровської міської ради (а.с. 15) від 06.09.2021 р. №990 будівля гуртожитку по АДРЕСА_3 обліковується на балансі Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради з 01.09.2019 р. відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 23.04.2019 р. №394 «Про прийняття в комунальну власність територіальної громади міста житлових будинків за адресами: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 та гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 (зі змінами, внесеними рішенням від 23.07.2019 р.), Будь-яка документація, у тому числі картотека обліку зареєстрованих осіб (картки форми А). будинком книги, ордери на кімнати на підприємстві відсутня, попереднім балансоутримувачем не передавалася.

На підставі записів у трудовій книжці заявника судом встановлена трудова діяльність ОСОБА_1 , міститься запис про прийняття заявника на роботу до Дніпропетровської паперової фабрики 06.07.1993 р. та подальші її переведення на цьому підприємстві до 31.05.2017 р. (а.с. 5-7).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 29.11.2021 р. задоволено клопотання заявника про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Дослідив докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення рішення про задоволення заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Встановлення факту ОСОБА_1 необхідно для підтвердження комісії з питань надання житлової площі у гуртожитках, оскільки в наданих документах виявлені недоліки (а.с. 13).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимоги до доказів сформульовані у ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження обставин, що обґрунтовують вимоги заявника, останнім надані наступні докази:

1)трудову книжку (містить запис про прийняття заявника на роботу до Дніпропетровської паперової фабрики 06.07.1993 р. та подальші її переведення на цьому підприємстві до 31.05.2017 р.;

2) довідку з трудового архіву Полонської міської ОТГ Полонської міської ради від 11.03.2021 р. №239, згідно з якою заявник була зарахована на навчання 01.09.1990 р., місце проживання до вступу в училище АДРЕСА_1 , навчалася професії бум.маш.бум;

3)витяг з книги «Страницы истории» ОСОБА_8 , в якій згадується про ОСОБА_1 , як працівника Дніпропетровської паперової фабрики.

Втім, надані докази у розумінні ст. 80 ЦПК України не є достатніми, тобто не є такими, що у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Трудова книжка це документ, що підтверджує трудову діяльність і слугує для встановлення трудового стажу особи, а не реєстрацію або її проживання за певною адресою без реєстрації місця проживання. Інші надані заявником письмові докази також позбавляють суд дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася. Окрім того, довідка з трудового архіву Полонської міської ОТГ Полонської міської ради містить відомості про адресу проживання заявника на певний час, відтак, за умови спору з цього питання заявник не позбавлена права на звернення до суду в порядку позовного провадження для доведення підстав наявності права на отримання житлової площі у гуртожитку.

Джерела отримання доказів вичерпані.

Відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Що стосується вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 у період з 03 листопада 1999 р. по 17 грудня 2015 р. постійно та безперервно проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , то заявник не надала суду докази про право звертатися до суду в інтересах інших осіб (в даному випадку свого сина ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який є повнолітнім, має цивільну процесуальну дієздатність (ч. 1 ст. 47 ЦПК України)). Відтак, заявлення вказаної вимоги має відбуватися шляхом звернення саме ОСОБА_2 до суду або його представника.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок заявника (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 12, 13, ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273, ч.1 ст. 293, п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315, ст.ст. 317, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Дата складення повного судового рішення 04 лютого 2022 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї