441/528/22 2/441/436/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ференц О.І.

за участю секретаря судового засідання Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок як на майно колгоспного двору, -

В С Т А Н О В И В:

04.05.2022 представник позивачки звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . На час смерті останньої і до 26.07.2021 позивачка перебувала за кордоном. Після повернення в Україну позивачці стало відомо про наявність заповіту ОСОБА_2 на її ім`я. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 30.11.2021 позов позивачки було задоволено і визначено їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Проте нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що на спадкове майно житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , відсутні правовстановлюючі документи.

Вказувала, що за технічним паспортом на вказане будинковолодіння будинок 1950 року забудови. При підготовці матеріалів до суду було встановлено, що будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», останніми членами якого згідно даних погосподарських книг були ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та позивачка. Разом з тим за свого життя ОСОБА_2 як голова колгоспного двору не зареєструвала право власності на вказаний будинок. Оскільки позивачка на даний час є єдиним членом колгоспного двору, не втратила права на частку у його майні, а чинне законодавство не передбачає можливості оформлення права власності за членом колгоспного двору в реєстраційних органах чи органах нотаріату, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла письмова заява про проведення засідання у їхній відсутності, у разі визнання позову відповідачем просять ухвалити судове рішення, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати.

Представник відповідача Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, 27.05.2022 від нього надійшла письмова заява про визнання позову, судове засідання просить проводити у його відсутності.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_4 , що підтверджується даними погосподарських книг за 1986-1995 роки (а.с.35-40). Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Згідно довідки виконкому Комарнівської міської ради Львівської області № 215 від 11.08.2021 ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживала та була зареєстрована в житловому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с.28). Даними погосподарських книг підтверджується, що станом на липень 1991 року членами колгоспного двору, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які були зареєстровані та проживали в ньому з 1988 по 1991, були ОСОБА_2 голова двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько позивачки ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 (а.с.29-31, 35-40).

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України положення зазначеного кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, слід застосовувати до них положення ЦК України в редакції 1963 року.

У відповідності до ч.2 ст.9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності 01.07.1990р., майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991р. № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться в Закону УРСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 1 липня 1990р.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 6 постанови від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р., мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до ст.123 ЦК УРСР. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи із того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Беручи до уваги те, що спірне домоволодіння відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», частка всіх членів такого, які проживали і були зареєстровані у вказаному будинковолодінні в період з 1980-х рр. по 1991 складає по 1/3 частці за кожним із членів колгоспного двору.

Згідно роз`яснень, викладених у підп. «г» п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Оскільки два члени колгоспного двору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , померли до виділення їхній часток у майні колгоспного двору, станом на день їх смерті залишився один член даного колгоспного двору позивачка, за останньою слід визнати право власності на майно такого двору.

На підставі викладеного, керуючись п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), ст.ст.5, 10, 12, 18, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Головуюча О.І. Ференц