Справа № 2/593/357/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулась в Бережанський районний суд Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із твердої грошової суми у розмірі 400грн. щомісячно на 1/4 частину його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2010 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановлено щомісяця стягати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., починаючи з 23 квітня 2010 року до досягнення дочкою повноліття, проте на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, забезпечення належного рівня її життя. З огляду на те, що з дати ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь минуло більше 12 років і за цей час значно змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину та були внесені зміни у законодавство, що регулює аліментні зобовязання, а крім цього з часу винесення судом рішення матеріальний стан відповідача значно покращився, відповідач має постійне місце роботи, а тому вважає, що розмір аліментів необхідно змінити у сторону збільшення, просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання дитини не 400 грн. щомісяця, як це визначено рішенням суду від 17 травня 2010 року, а у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, і продовжувати стягувати аліменти у такому розмірі до досягнення дочкою повноліття.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання також не зявився, подав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, заявлені позивачкою позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та взявши до уваги подані сторонами письмові заяви, прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно із вимогами статті 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказаний факт підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданими 17 липня 2009 року та 21 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області.

Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка сторін залишилася проживати із матір"ю - позивачкою у даній справі ОСОБА_4 .

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2010 року позовні вимоги позивачки задоволено та постановлено щомісяця стягувати із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн., починаючи із 23 квітня 2010 року до досягнення дочкою повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, як підставу для збільшення розміру аліментів позивачка вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини.

Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В поданому позові позивачка посилається на те, що на даний час розмір раніше присуджених судом аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше.

Крім того, з часу присудження судом аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і на даний час для дитини віком від 6 до 18 років становить 2744 гривні.

Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до визначеного законом України Про держбюджет на 2022 рік становить 1372 гривні, а тому позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, який визначений рішенням Бережанського районного суду, постановленого 17 травня 2010 року у справі № 2-409/2010 у вигляді щомісячного стягнення у твердій грошовій сумі, що становить 400 гривень, є підставними.

Крім цього, суд також враховує той факт, що відповідач є працездатний, має задовільний стан здоров`я, а отже, спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов`язком не тільки матері, але й батька.

Що стосується вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника, то суд також погоджується із вказаними вимогами, оскільки такий вид стягнення аліментів передбачено ст.183 Сімейного кодексу України.

За змістом ч. 3 ст. 181Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, прерогатива обрання способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені початковим судовим рішенням, належить одержувачу аліментів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню з 400 грн. до 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, як про це просить позивачка у поданому до суду позові про зміну способу стягнення аліментів, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам дитини.

А так як відповідач позов визнав та подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заявлених позивачкою позовних вимог не заперечував, тому у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити і змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з присуджених за рішенням суду з 400 грн. до 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої ст. 4 Закону України " Про судовий збір" необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992.40 грн..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, який був встановлений рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2010 року по цивільній справі № 2-409/2010 про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 400 гривень, на 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, з часу набрання цим рішенням суду про зміну способу стягнення аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (девятсот девяносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами повного судового рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.