Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2866/21 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 16 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 278/2866/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирське лісове господарство», Житомирської обласної державної адміністрації, Товариства з додатковою відповідальністю «Житомирський дослідно-експериментальний завод нестандартизованого устаткування», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскона-Південь», Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» про припинення договору сервітуту,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 04 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Татуйка Є.О. у м. Житомирі (повний текст 04.01.2022),

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації № 354 від 26 жовтня 2016 року, № 181 від 18 червня 2015 року, № 253 від 17 серпня 2015 року; припинити договір про встановлення безоплатного земельного сервітуту, укладений 17 серпня 2015 року між ДП «Житомирське лісове господарство» та ТДВ «Житомирський дослідно-експериментальний завод нестандартного устаткування»; припинити договір про встановлення безоплатного земельного сервітуту, укладений 29 листопада 2016 року між ДП «Житомирське лісове господарство» та ТДВ «Житомирський дослідно-експериментальний завод нестандартного устаткування». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказані договори сервітуту земельних ділянок площею 0,13 га та 0,7820 га, розташованих на території Кам`янської сільської ради Житомирського району, укладені із порушенням вимог законодавства, відповідачі використовують землі не за призначенням.

На думку позивача, встановлення безоплатного земельного сервітуту від 17 серпня 2015 року та 29 листопада 2016 року стосовно земельних ділянок лісового фонду площею відповідно 0,13 га та 0,7820 га, що перебувають в постійному користуванні ДП «Житомирське лісове господарство» для проїзду транспорту, є не найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Встановлення відповідачами паркану на вказаних земельних ділянках перешкоджає доступу позивача та інших мешканців Оліївської територіальної громади до земель лісового фонду та лісових ресурсів. Відповідачами порушена співмірність реалізації прав і законних інтересів сторін.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2021 року у справі відкрите спрощене позовне провадження.

14 грудня 2021 року до Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 подав пояснення в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України щодо порушених прав позивача.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 від 14 грудня 2021 року як заяву про зміну предмету та підстав позову залишено без руху з підстав невідповідності останньої п.п. 2, 4, 6, 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та надано позивачу 2-денний строк для усунення недоліків.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 04 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 від 14 грудня 2021 року із додатками повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 04 січня 2022 року скасувати. Вказав, що заява ОСОБА_1 від 14 грудня 2021 року помилково розцінена суддею як заява про зміну підстав та предмету позову, оскільки не є такою, а право на викладення стороною справи пояснень у письмовій формі передбачено п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України. На його думку, суд першої інстанції повернувши вказану заяву, вийшов за межі своїх повноважень.

Інші сторони правом подати відзив не скористалися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до статті п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви ОСОБА_1 від 14 грудня 2021 року разом з додатками на підставі речення другого ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що заява подана без додержання вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви усунуто не було, заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Колегія апеляційного суду з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Законодавцем передбачено право судді під час підготовчого засідання заслухати уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглянути відповідні заяви (п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Таке уточнення може стосуватися уточнень раніше заявлених вимог без зміни їх суті (помилки в датах, прізвищах, неточність формулювання). Однак, з огляду на права, надані сторонам процесуальним законом фундаментально відносно тексту позову, позивач може: збільшувати/зменшувати розмір позовних вимог (стосується вимог у грошовому вимірі), змінити підставу або предмету позову. І цей перелік є вичерпним.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Таким чином, зміна предмету позову означає зміну вимог з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета і підстав позову, як визначено вищенаведеною нормою ч. 3 ст. 49 ЦПК України, не допускається. Доповнення позовних вимог новими вимогами та новими обставинами по своїй суті є новим позовом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У своїх поясненнях від 14 грудня 2021 року, поданих в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, позивач додатково до обґрунтування позовних вимог зазначив, що на землях, переданих за оскаржуваними договорами сервітуту розташований об`єкт культурної спадщини Меморіал жертвам Другої світової війни «Петрівське урочище», який підлягає захисту відповідно ст. 37 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» та виключає здійснення промислового виробництва на території знаходження без належного письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини. На підставі викладеного, позивач вказав, що його інтерес до згаданих об`єктів відповідає поняттю «охоронюваний законом інтерес».

Залишаючи пояснення ОСОБА_1 від 14 грудня 2021 року, викладені у письмовій формі, без руху, суддя вважав їх заявою про зміну предмету та підстав позову та залишив без руху як таку, що не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, позивачу надано 2-денний строк для усунення недоліків.

На думку колегії, пояснення ОСОБА_1 від 14 грудня 2021 року, викладені у письмовій формі, не є заявою по суті справи в розумінні ст. 174 ЦПК України, та щодо їх прийняття не можуть бути застосовані вимоги ст.ст. 175, 177, 178 ЦПК України.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав вважати пояснення ОСОБА_1 , викладені у письмовій формі, заявою про зміну предмету та підстав позову, оскільки останні подані як додатковий виклад обґрунтувань позовної заяви.

Тому, апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Житомирського районного суду Житомирської області від 04 січня 2022 року скасуванню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 04 січня 2022 року скасувати.

Виділені матеріали цивільної справи № 278/2866/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирське лісове господарство», Житомирської обласної державної адміністрації, Товариства з додатковою відповідальністю «Житомирський дослідно-експериментальний завод нестандартизованого устаткування», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскона-Південь», Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» про припинення договору сервітуту направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 09 лютого 2022 року.