Справа № 761/5537/19
Провадження № 4-с/761/122/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В. вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва за використанням підсистеми «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.01.2022 року вказана скарг розподілена для розгляду судді Фроловій І.В.

Разом з тим, дослідивши зміст вказаної заяви, матеріали, додані до неї, наявні підстави для залишення вказаної скарги без розгляду, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 72 вказаного закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з положеннями ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Зі змісту скарги не вбачається, коли саме заявник ОСОБА_1 дізнався про порушення вказаних в скарзі своїх прав, оскільки в додатках до скарги не додано відповідних доказів.

Отже, на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою суд не може встановити, чи було пропущено заявником строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Також судом враховано, що статтею 450 ч. 1 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Так, з матеріалів скарги, вбачається, що в порушення ст. 450 ЦПК України, заявником не залучено до участі у справі всіх заінтересованих осіб, зокрема, стягувача та державного виконавця.

При цьому, варто зауважити, що у відповідності до положень ЦПК України, заявник не позбавлений можливості самостійно визначити суб`єктний склад даної скарги, направивши учасникам справи її відповідну копію, як це встановлено положеннями ст. 183 ч. 2 ЦПК України.

Крім того, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» встановлено, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Поряд з цим, відповідно до приписів ч. 7 ст. 43 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, заявником не додано до скарги на дії державного виконавця докази надіслання (надання) копій заяви іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення документів учасникам провадження може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням поштового зв`язку, разом із фінансовим чеком про відправлення.

У свою чергу, заявником до матеріалів скарги додано копію скарги на дії державного виконавця з додатками для направлення заінтересованим сторонам.

Також суд звертає увагу, що заявником 02.06.2021 було подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи, а саме докази відправки копії скарги державному виконавцю, проте знову ж таки докази направлення копії скаргу стягувачу - відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Заявником у поданій заяві не виконано вимог абз. 2 ч.2 ст. 183 ЦПК України щодо надання суду доказів їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Невиконання вимог ч.2 ст. 183 ЦПК України унеможливлює розгляд скарги у строк, встановлений ст. 447 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи положення ч.2 ст. 183 ЦПК України, а також 450 ЦПК України, приходжу до висновку, що скаргу необхідно повернути заявнику без розгляду та роз`яснити необхідність виконання вимог щодо уточнення суб`єктного складу та надіслання копії вказаної заяви з додатками іншим учасникам справи (провадження), а суду надати докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 183, 447, 451 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: