ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 січня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/929/21

Головуючий у першій інстанції - Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/41/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Харечко Л.К.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

секретар - Шапко В.М.,

учасники справи: позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2021 року у складі судді Пархоменка П.І., повний текст якого складений 19.10.2021 у м. Бахмач Чернігівської області,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.05.2018 на автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ сталася дорожньо - транспортна пригода за участю трактора К-701 д.н.з. НОМЕР_1 з бороною глибокого рихлення, яка була причеплена до трактора, під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем марки «Ліфан» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача - ОСОБА_1 , в результаті якої пасажир ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження та була направлена у лікарню, а автомобіль марки «Ліфан» був фактично знищений.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу трактор К-701 д.н.з. НОМЕР_3 належить відповідачу, проте, цивільно-правова відповідальність останнього станом на момент ДТП застрахована не була.

За даним фактом відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке на день подання позову не закінчено.

Збільшивши позовні вимоги, просили на підставі ст. 22, ч. ч. 1, 2 ст. 1166, ч. 2 ст. 1887, ч. 1 ст. 1188 ЦК України, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 181 523,48 грн матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, 50 000,00 грн моральної шкоди, 2 600,00 грн витрат на евакуацію транспортного засобу, 8 000,00 грн витрат на проведення автотехнічного експертного дослідження, 3 500,00 грн витрат на проведення оцінки вартості транспортного засобу та вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, 3 229,79 грн витрат, понесених на сплату транспортного податку (пошкоджений автомобіль продовжує знаходитись на штрафмайданчику, позивач не має можливості ним користуватися, проте, податки сплачує); стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн.

Заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив з того, що позивачі не довели ту обставину, що ОСОБА_3 , як власник транспортного засобу, повинен нести відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, також, доказів про те, на якій правовій підставі ОСОБА_4 керував транспортним засобом надано не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просять скасувати рішення і ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість.

Доводи скарги зводяться до того, що позивачами вірно обрано відповідача, оскільки, він є власником джерела підвищеної небезпеки, яким була завдана шкода, що відповідає положенням частини 2 статті 1187 ЦК України.

Крім того водій ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з відповідачем та займав посаду тракториста-машиніста, що підтверджується копією трудового договору від 26.04.2018, що також, згідно з ст. 1172 ЦК, дає підстави для стягнення шкоди саме з володільця джерела підвищеної небезпеки, а не з водія.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Право на справедливий суд, гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

По справі встановлено, що згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 22) 20.05.2018 до ЄРДР внесено кримінальне провадження № 0000289 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, де зазначено, що 19 травня 2018 року близько 23.50 год на 112 км + 480 м автодороги Кіпті - Глухів - Бачівськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трактора К-701 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Ліфан» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої пасажир автомобіля ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження та була доставлена у лікарню.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а. с. 23 - 24) власником транспортного засобу Ліфан д.н.з. НОМЕР_4 є ОСОБА_1 .

Свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 (а. с. 25) підтверджує, що власником трактора колісного марки К-701 д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_3 .

За результатами перевірки чинності поліса (а. с. 26) поліс на ТЗ трактор К-701 д.н.з. НОМЕР_3 не знайдено.

Висновком № 174-03/21 автотехнічного експертного дослідження від 23.03.2021 (а. с. 27 - 36) встановлено наявність порушень Правил дорожнього руху України зі сторони водія трактора «К-701» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 , також вказано, що водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування.

Звіт № 9/04-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 26.04.2021 (а. с. 47 - 84) свідчить, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті пошкодження транспортного засобу «Ліфан» 215800 д.н.з. НОМЕР_4 складає 181 523,48 грн.

Відповідно до звіту № 9-1/04-ТЗ про оцінку транспортного засобу від 26.04.2021 (а. с. 38 - 46) ринкова вартість післяаварійного автомобіля «Ліфан» 215800 у пошкодженому стані складає 9 657,05 грн.

Висновком експерта № 121 від 19.06.2018 (а. с. 85 - 89) підтверджується у ОСОБА_2 наявність тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя.

Із виписки по медичній картці ОСОБА_2 від 19.09.2019 (а. с. 90) вбачається поставлений останній діагноз за наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Глава 82 Цивільного кодексу України містить загальні положення про відшкодування шкоди.

Відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно зі ч. ч. 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами частини 2 зазначеної статті визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Як вже зазначалось вище та підтверджено матеріалами справи (а. с. 25), власником трактора колісного марки К-701 д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_3 .

Також до апеляційної скарги позивачами було додано копію трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 26.04.2018, яка свідчить про наявність трудових відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 179 - 180).

Відповідно до приписів частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 12 ЦПК України закріплено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. ч. 1, 5 статті 81 ЦПК України).

Враховуючи, що факт заподіяння позивачам матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 19.05.2018 за участю трактора «К-701» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , підтверджений належними та допустимими по справі доказами, що зазначений транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_3 , що також підтверджується відповідними доказами, колегія суддів вважає, що шкода, завдана ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягає стягненню з відповідача, як з особи, яка повинна нести відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, тобто з його законного володільця.

Так, товарним чеком від 12.06.2018 (а. с. 91) підтверджуються витрати позивача ОСОБА_1 на евакуацію транспортного засобу в сумі 2 600,00 грн.

Дублікат квитанції № 0.0..1 від 16.03.2021 та дублікат квитанції № 0.0..1 від 06.04.2021 (а. с. 94, 95) свідчить про оплату позивачем вартості дослідження обставин ДТП в сумі 8 000,00 грн та оплату вартості оцінки збитку «Ліфан» д.н.з. НОМЕР_4 в сумі 3 500,00 грн.

Отже з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 181 523,48 грн матеріального збитку (шкоди), завданого пошкодженням транспортного засобу «Ліфан» 215800 д.н.з. НОМЕР_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.05.2018, 2 600,00 грн витрат, понесених на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, 8 000,00 грн, понесених на оплату вартості дослідження обставин ДТП та 3 500,00 грн, понесених на оплату вартості оцінки збитку.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Тобто потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди особа відповідно до вищезазначених вимог закону має право на ремонт і відновлення пошкодженого транспортного засобу, лікування і реабілітацію, якщо завдано шкоди здоров`ю, або компенсацію в разі смерті потерпілої особи в результаті ДТП, компенсацію моральної шкоди (в окремих випадках).

З зазначеного виходить, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 3 229,79 грн витрат, понесених на сплату транспортного податку, задоволенню не підлягає, оскільки, вказані витрати не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України, які підлягали б стягненню на користь потерпілої особи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Беручи до уваги вищевикладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 доведені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він зазнав внаслідок стресу у зв`язку з отриманням тяжких тілесних ушкоджень його дружиною - ОСОБА_2 , також, позивач зазнав моральних страждань внаслідок знищення його автомобіля в результаті пошкодження в ДТП і як наслідок був змушений докладати зусиль по догляду за травмованою дружиною, шукати можливість дістатися до місця свого постійного проживання, враховуючи, що дружина тривалий час перебувала у лікарні в м. Києві.

Виходячи з засад розумності, справедливості та виваженості, стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає 7 000,00 грн моральної шкоди (розмір, визначений позивачем у сумі 50 000,00 грн є завищеним та не відповідає обсягу завданих йому моральних страждань).

На користь ОСОБА_2 також підлягає стягненню моральна шкода, але в розмірі 70 000,00 грн. Суд враховує, що остання отримала тяжкі тілесні ушкодження, проходила тривалу реабілітацію, зазнала значного стресу, була позбавлена можливості працювати, її звичайне життя було порушене, проте вважає, саме цей розмір шкоди буде відповідати фізичним, моральним та душевним стражданням позивачки, глибині її душевних втрат, характеру правопорушення, внаслідок якого їй були завдані моральні страждання.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.10.2021 підлягає скасуванню з постановленням нового по суті рішення про часткове задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП та/або паспортні дані невідомі, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП та/або паспортні дані невідомі, АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 181 523 (сто вісімдесят одна тисяча п`ятсот двадцять три) грн 48 коп, витрати, понесені на евакуацію транспортного засобу в сумі 2 600 (дві тисячі шістсот) грн 00 коп, витрати на проведення автотехнічного експертного дослідження в сумі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп, витрати, понесені на проведення оцінки вартості транспортного засобу та вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн, 00 коп, моральну шкоду в сумі 7 000 (сім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП та/або паспортні дані невідомі, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 01.02.2022.

Головуюча судді: