Справа № 603/217/22
Провадження №2/603/124/2022
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"20" червня 2022 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І.М.

розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: Управління освіти, культури, молоді та спорту Монастириської міської ради

предмет позову: поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

15.06.2022 року до Монастириського районного суду Тернопільської області надійшла вказана позовна заява.

15.06.2022 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Галіяну І.М.

Підставою звернення позивача до суду з позовом про поновлення на роботі є незаконність прийнятого рішення посадовими особами управління освіти, культури, молоді та спорту Монастириської міської ради.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Заявами по суті справи є позовна заява яка подається до суду в письмовій формі та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 175 ЦПК України та документи, що додаються до позовної заяви у відповідності до ст. 177 ЦПК України.

Норми статей 175, 177 ЦПК України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вище процесуальних норм до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, зокрема, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач не сплатив судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» за позовні вимоги майнового характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v/Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому неодноразово наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх процесуальних рішеннях. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Як роз`яснив Верховний Суд в тексті постанови від 07.02.2022 року у справі №523/4124/21 (провадження №61-15068св21) моральна шкода є втратою немайнового характеру, однак відшкодування моральної шкоди може відбуватися в майновій (грішми, іншим майном) або немайновій формах (публікація спростування недостовірної інформації, публікація рішення суду у засобах масової інформації, інші форми відновлення морального стану особи).

Отже, за змістом частини третьої статті 23 ЦК України позовна вимога про відшкодування моральної шкоди стає майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому або іншому майновому вимірі, правовим наслідком відшкодування якої є грошове або інше майнове стягнення на користь позивача (стягнення грошових коштів, витребування майна, визнання права на майно тощо).

Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди у спорі щодо поновлення трудових прав, визначена у грошовому вимірі, стає майновою вимогою, отже, судовий збір за таку вимогу підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Так, позивач в позовній заяві просить: 1. Визнати незаконним наказ від 28.02.2022 року за №20-к про звільнення з роботи; 2. Поновити позивача на роботі 3. Стягнути з відповідача по справі в користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу; 4. Стягнути з відповідача в користь позивача моральну шкоду, що є майновою вимогою.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 2481 грн. 00 коп (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб п.п.5 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином до сплати підлягає судовий збір за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2481 грн. 00 коп.

Окрім зазначеного, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Так, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», стосується позовних вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі і не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування роботодавцем моральної шкоди.

Наведене узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.02.2022 року у справі № 705/2159/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі № 12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, позивач повинен сплатити судовий збір за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.03.2022 року по день постановлення рішення у справі.

Заяв (клопотань) про відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання заяви про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зменшення його розміру або звільнення від його сплати ОСОБА_1 суду не подавала.

На підтвердження сплати судового збору позивачу необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату у відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

За правилами визначеними ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до Управління освіти, культури, молоді та спорту Монастириської міської ради, юридична адреса місцезнаходження: вул.С.Бандери №5 м.Монастириська Чортківського району Тернопільської області, 48300, про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

2. Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Копію даної ухвали направити позивачу.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Галіян