ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/4380/13-ц Номер провадження 22-ц/814/1360/22Головуючий у 1-й інстанції Єрмак Н.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2021 року (час постановлення ухвали та дата виготовлення повного тексту ухвали не зазначені) у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

заінтересована особа: ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, просив:

- визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) при примусовому виконанні ВП №51458180 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 трьох процентів річних в розмірі 914 доларів США, що складає 11 836 грн 30 коп., процентів за користування позикою в сумі 4 006 доларів США, що складає 51 877 грн 70 коп., пені у розмірі 547 500 грн, щодо невиконання рішення Апеляційного суду Харківської області від29.10.2014року у справі №643/4380/13-ц;

- зобов`язати державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в провадженні якого перебуває виконавче провадження №51458180 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 трьох процентів річних в розмірі 914 доларів США, що складає 11 836 грн 30 коп., процентів за користування позикою в сумі 4 006 доларів США, що складає 51 877 грн 70 коп., пені у розмірі 547 500 грн, невідкладно, фактично, належним чином та в повному обсязі виконати рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.10.2014 року у справі № 643/4380/13-ц;

- винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів цієї справи, достатню для внесення інформації про злочин державних виконавців Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в провадженні яких перебуває виконавче провадження № 51458180 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних в розмірі 914 дол. США, що складає 11 836 грн. 30 коп. ; проценти за користування позикою в сумі 4 006 дол. США, що складає 51 877 грн. 70 коп.; пеню у сумі 547 500 грн., в ЄРДР для подальшого притягнення їх до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальність за яку передбачена ч.2 ст. 382 КК України;

- стягнути з Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), на його користь понесені ним та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5120, 00 грн.

В обґрунтування вимог скарги зазначав, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 29.10.2014 року у цивільній справі №643/4380/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 247 473, 61 грн, а також вирішено питання судових витрат.

На виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 29.10.2014 року у справі №643/4380/13-ц видано виконавчий лист, який у червні 2016 р передано стягувачем до Московського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області для виконання і 21.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень №51457913 та 51458180.

Однак з моменту винесення постанови про відкриття виконавчих проваджень за виконавчим листом №643/4380/13-ц державним виконавцем, в провадженні якого перебуває вказаний виконавчий лист, взагалі не було вчинено ніяких виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, чим порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки скаржник не є спеціалістом у галузі права, не може самостійно захистити свої інтереси, звернувся за правовою допомогою, за що сплатив 5 120,00 грн.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2021 року визнано неправомірною бездіяльність державних виконавців Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) при примусовому виконанні ВП №51458180 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 трьох процентів річних в розмірі 914 доларів США, що складає 11 836 грн 30 коп., процентів за користування позикою в сумі 4 006 доларів США, що складає 51 877 грн 70 коп., пені у розмірі 547 500 грн, щодо невиконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.10.2014 року у справі № 643/4380/13-ц.

Зобов`язано державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в провадженні якого перебуває виконавче провадження №51458180 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 трьох процентів річних в розмірі 914 доларів США, що складає 11836 грн. 30 коп., процентів за користування позикою в сумі 4006 доларів США, що складає 51 877 грн. 70 коп, пені у розмірі 547 500 грн, невідкладно, фактично, належним чином та в повному обсязі виконати рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.10.2014 року у справі № 643/4380/13-ц.

Стягнуто з Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 120,00 грн.

В апеляційній скарзі Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині задоволених вимог. Постановити нове рішення про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги наведено перелік виконавчих проваджень, які перебувають у державного виконавця, та висловлена незгода з висновками суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2022 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Котелевець А.В. судді: Бурлака І.В., Тичкова О.Ю.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року поновлено строк подачі апеляційної скарги та відкрито провадження за апеляційною скаргою.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 03 травня 2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Правом подачі відзиву інші учасники справи не скористались.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2014р. у цивільній справі №643/4380/13-ц, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 247474, 61 грн., а також судові витрати у розмірі 2474,75 грн.(а.с.13-14)

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29.10.2014 року у справі 643/4380/13-ц скасовано рішення Московського районного суду м.Харкова від 08.07.2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення суми процентів, 3% річних та неустойки. Ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних в розмірі 914 дол. США, що складає 11 836,30 грн, проценти за користування позикою в сумі 4 006 дол. США, що складає 51 877,70 грн, пеню у сумі 547 500 грн та судові витрати у розмірі 1 004,85 грн (а.с.34-36).

На виконання вказаного рішення суду 11.12.2014 року Московським районним судом м.Харкова видано виконавчі листи № 643/4380/13-ц (а.с.37-38, 165-166).

У червні 2016 р. ОСОБА_4 пред`явив до виконання виконавчий лист по справі № 643/4380/13, виданий 11.12.2014 р. Московським районним судом м. Харкова (а.с.38-39, 164).

Постановами старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 21.06.2016 року відкрито виконавчі провадження ВП № 51458180 та ВП №51457913 з примусового виконання виконавчого документа щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 трьох процентів річних в розмірі 914 дол. США, що складає 11 836,30 грн, процентів за користування позикою в сумі 4 006 дол. США, що складає 51 877,70 грн, пені у сумі 547 500 грн та судових витрат у розмірі 1 004,85 грн (а.с.41-42, 166).

Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 12.03.2021 року накладено арешт на майно боржника (а.с.113-114, 175-177).

Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 24.03.2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Експертно-оціночна компанія «Метр» (а.с.124, 173-174)

На час перегляду справи судом апеляційної інстанції рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2014р. у цивільній справі №643/4380/13-ц не виконане.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи рішення суду не виконано, Московським відділом державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) допущено значні порушення, які полягли у порушенні строків вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа по справі № 643/4380/13-ц, виданого 11.12.2014 р. Московським районним судом м.Харкова.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання апеляційного суду ухвала суду першої інстанції відповідає наведеним вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40). У Рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року (справа №619/562/18) викладений правовий висновок про те, що належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

У справі, що переглядається, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження № 51458180 відкрито 21 червня 2016 року, а постанова про арешт майна боржника винесена лише 12 березня 2021 року, тобто майже через п`ять років. За цей період державний виконавець не вчинив дій, спрямованих на виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі зроблено посилання на існування інших виконавчих проваджень, проте ні в запереченнях на скаргу, ні в апеляційній скарзі не наведено доводів і фактів, які б свідчили, що державний виконавець у період з червня 2016 року по березень 2021 року згідно своїх повноважень вживав заходи для примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили; не наведено також обґрунтованих доводів про існування об`єктивних перешкод для виконання рішення суду.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам і в ухвалі навів мотивовані оцінки аргументів сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів.

Доводи апеляційної скарги, висновків судів не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 червня 2022 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов