Справа № 457/1110/21 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/4425/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м.Львів

Справа № 457/1110/21

Провадження № 22ц/811/4425/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області постановлену у м.Трускавці 1 вересня 2021 року у складі судді Марчука В.І., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про зобов`язання укласти договір та стягнення неустойки за невиконання зобов`язань за договором, -

встановив:

31 серпня 2021 року ОСОБА_3 звернувся у суд з цим позовом.

Одночасно з пред`явленням позову до суду, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АЛЬТАІР» (ідентифікаційний код за , адреса: м. Київ, вул. Бальзька, 24, кв. 96) та заборонити вносити будь-які записи та відомості в Реєстр. Заяву мотивує тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР» від 12 травня 2021 року, за умовами якого сторони зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу 10% частки в статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР» (надалі основний договір), за яким відповідач ОСОБА_4 продасть, а позивач купить на умовах, викладених у цьому попередньому договорі 10% частки в статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР» у розмірі 121 200 грн., що становить 10 % капіталу товариства за ціною 8 301 000 грн., що еквівалентно 300 000 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на момент укладення цього договору (1 долар США = 27,67 гривень) до 31 грудня 2021 року включно. Також сторони погодили, що у випадку відмови відповідача ОСОБА_4 з будь-яких причин продати 10% частки у статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР», позивач матиме право звернутись до суду з позовом, а також, ОСОБА_4 не заперечуватиме того, що позивач матиме право вжити відповідних заходів забезпечення позову. Відтак, на думку позивача, відповідач ОСОБА_4 може вчинити відповідні дії щодо частки в статутному капіталі, а тому існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 1 вересня 2021 року заяву задоволено. Заборонено державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АЛЬТАІР» (ідентифікаційний код за , адреса: місто Київ, вулиця Бальзака, 24, квартира 96) та заборонено вносити будь-які записи та відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АЛЬТАІР» (ідентифікаційний код за , адреса: місто Київ, вулиця Бальзака, 24, квартира 96).

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі посилається на те, що забезпеченням позову у такому виді порушує права інших учасників ТОВ «АЛЬТАІР», такі заходи перешкоджають забезпеченню господарської діяльності юридичної особи, учасники ТОВ «АЛЬТАІР», які мають переважну кількість голосів, фактично не можуть припинити протиправні дії, звільнити директора, який порушує чинне законодавство, виключити учасника з товариства, внести будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і надалі запобігти будь-яким незаконним діям директора (учасника) ТОВ «АЛЬТАІР» ОСОБА_4 . Тому винесення і продовження дії оскаржуваної ухвали не тільки порушило і порушує права інших учасників ТОВ «АЛЬТАІР», які є третіми особами у справі, а і сприяє подальшим можливим протиправним діям відповідача ОСОБА_4 . Просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання укласти договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі та стягнення неустойки.

Суд першої інстанції виходив з того, що відсутність відповідної заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ «АЛЬТАІР», частка у статутному капіталі якого є об`єктом спору в даній справі, може ускладнити процедуру захисту законних прав та інтересів позивача, адже у разі купівлі 10% частки у статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР», останній мав би усі права та обов`язки учасника цього товариства, а відтак міг би управляти товариством шляхом участі в загальних зборах та голосування на них з будь яких питань, що можуть виникнути у діяльності товариства, а тому вважав що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Згідно із ч .2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.4 постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

В ирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном може призвести до незворотних наслідків.

П унктом 5 вищенаведеної постанови передбачено, що суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Встановлено, що на час розгляду заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову (1 вересня 2021 року) не настав час (31 грудня 2021 року), до якого сторони погодили укласти договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР». При цьому, прямої відмови ОСОБА_4 від укладення такого договору матеріали справи не містять.

Внаслідок постановлення ухвали про забезпечення позову порушуються права інших учасників ТОВ «АЛЬТАІР», оскільки такі заходи перешкоджають господарській діяльності юридичної особи та унеможливлюють внесення будь-яких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд першої інстанції не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував чи існує між сторонами спір, співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, а також залишив поза увагою, що таке забезпечення позову є фактично втручанням у діяльність господарського товариства.

З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до переконання, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову у виді заборони державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АЛЬТАІР» та заборони вносити будь-які записи та відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо цього товариства є помилковим та суперечить вимогам закону. У суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 1 вересня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 24 травня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________Р.В. Савуляк