Справа № 752/217/19
Провадження № 2/752/488/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Нікітенко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

09.01.2019 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 05.05.2014 року , у розмірі 115 167, 22 грн. та судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн..

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.05.2014 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 35 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», а також «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www/priwatbank/ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком).

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті https:// priwatbank.ua/kredity/ з розрахунку 360/365 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує Банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https:// priwatbank.ua/kredity/ . Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.63 Договору - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У разі незгоди зі змінами «Умов та Правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку», клієнт має право подати Банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. Договору - виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.4.2., 2.1.1.4.6. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором.

У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, станом на 09.12.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 115 167, 22 грн., яка складається з: 61 121, 51 грн. заборгованості за тілом кредиту; 31 438, 98 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 22 606, 73 грн. пені.

Провадження у справі було відкрито 11.01.2019 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.03.2019 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального провадження.

20.03.2019 року ОСОБА_1 подав до суду відзив на позов, відповідно до якого заявлені позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення заборгованості у розмірі 52 500 гривень. В обгрунтування заперечень відповідач вказав, що позивач зроблено необгрунтований розрахунок заборгованості, оскільки сума штрафних санкцій перевищує ромір отриманого кредиту. Крім того, зі змісту розрахунку неможливо встановити фактично одержану ним суму кредиту. Позивач стверджує, що ним отримано кредит у розмірі 35 000 гривень, однак його заява такої інформації не містить. Заперечив право позивача в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами.

10.07.2019 року позивчем подано відповідь на відзив відповідача ОСОБА_1 .. У відповіді на відзив позивач стверджує, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписана відповідачем 05.05.2014 року свідчить, що позичальнику була видана платіжна картка кредитка «універсальна», позичальник погодився з тим, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг . Позичальник ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку www/priwatbank/ua зобов`язується виконувати. Картку та пінкод отримав 20.04.2010 року. Також у додатку до відповіді на відзив позивачем надано виписку по рахунку відповідача щодо руху коштів.

03.02.2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування судом при вирішенні заявленого спору висновків Великої Палати Верховного Суду по справі №342/180/17 від 03.07.2019 року, за кредитним договором №б/н від 05.05.2014 року призначити до стягнення 52 500 гривень.

Підготовче провадження закрито 23.08.2021 року.

У судовому засіданні 16.11.2022 року сторони відсутні.

Позивач АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звертаючись до суду з позовом, просили розглядати справу за відсутності їх представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 також подав до суду заяву про розгляд справи за заявленими АТ КБ «Приватбанк» до нього ж позовними вимогами за його відсутності, просив врахувати його відзив на позов.

З огляду на викладене, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.05.2014 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 35 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, станом на 09.12.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 115 167, 22 грн., яка складається з: 61 121, 51 грн. заборгованості за тілом кредиту; 31 438, 98 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 22 606, 73 грн. нарахованої пені.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта , Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Отримав платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком).

За наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 09.12.2018 року становить 115 167, 22 грн., яка складається з: 61 121, 51 грн. заборгованості за тілом кредиту; 31 438, 98 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 22 606, 73 грн. нарахованої пені.

Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

За змістом статтей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови , які є обов`язковими вілповідно до актів цивільного законодавства.

Правилами частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами догвору є умови про предмет договору , умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 цк України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або в інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договору, з приводу якого заявлено спір розроблялися банком, відповідно повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 зазначеного вище Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій самій кількостиі, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже , в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як видно зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідачки ні процентна ставка за користуваня позикою, ні умови щодо відповідальності у вигляді неустойки (пені,штрафів) за порушення зобов`язання не зазначені.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути тіло кредиту, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню за несовєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитом.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що розмір процентів та штрафних санкцій і порядок їх нарахування визначено Тарифами обслуговування кредитних карт « «Універсальна» «Універсальна 30 днів пільгового періоду», а також Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, розміщених на офіційному сайті http://privatbank.ua/terms. що є невід`ємною частиною спірного договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, містять визначення пільгового періоду користування коштами, процентну ставку, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`зань та їх рзміри і порядок нарахування.

При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме ці витяги з Тарифів та Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів, пені), та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядку нарахування.

Роздруківка з сайту позивача також не може бути належним доказом, оскільки така інформація повністю залежить від волевиявлення Банку, яким вносяться відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що неодноразово змінювались.

Наразі, за відсутності підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяги з Тарифів та Умов не можуть розцінюватися як стандартана (типова) форма, що встановлена для укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до умов договору б/н від 05.05.2014 року станом на 09.12.2018 року отримав від позивача кредитні кошти, і відповідно до зробленого позивачем розрахунку розмір неповернутого тіла кредиту становить 61 121,51 грн., щодо стягнення якого позивачем заявлено спір з тих підстав, що останнім не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом.

З 05.05.2014 року договір фактично виконувався сторонами.

ОСОБА_1 належним чином не виконав умови кредитного договору, з огляду на що, заявлені позовні вимоги в частині стягнення 61 121, 51 грн., що складають заборгованість за тілом кредиту підлягають задоволенню судом.

У той же час, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 на момент підписання 05.05.2014 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку була ознайомлений з Тарифами та Умовами і Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку на підставі яких позивачем нараховано проценти за користування кредитом та пеню з підстав неналежного виконання умов кредитного договору суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заявлених до стягнення 31 438, 98 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 22 606, 73 грн. нарахованої пені.

Зроблені судом висновки щодо заявленого спору відповідають правовій позиції, що висловлена Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року № 342/180/17-ц.

З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору.

На підставі викладеного, керуючись, ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 189-200, 209-246, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. № 1Д, рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 05.05.2014 року у сумі 61 121, 51 грн, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762, 00 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 62 883 (шістдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 51 копійку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк