Номер провадження: 22-ц/813/84/22
Справа № 521/653/20
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Поворозко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2020 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулись зі скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, в якому просять суд визнати незаконними та скасувати постанови приватного виконавця Притуляка В.М. від 25.11.2019 р. про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення від 14.09.2012 р. Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 2-879/10 (а.с 1-19).

12 березня 2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Мурзенко М.В.) в задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича щодо відкриття виконавчих проваджень щодо примусового виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2012 року по цивільній справі № 2-879/10 відмовлено (а.с 43-46).

06 квітня 2020 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2020 року. Апелянти не згодні з вказаним рішенням оскільки вважають, що було порушено їхні права. Вказують на те, що скаржниками не було отримано відзив від представника приватного виконавця ОСОБА_4 адвоката Громадського О.В. Апелянти вказують на те, що додаткове рішення ще не вступило в законну силу, а виконавчий лист вже був виданий. На думку апелянтів, суд першої інстанції не звернув увагу на відмітку державного виконавця, що 31.12.2014 року закінчено виконання згідно п.7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» і повернуто стягувачу 09.11.2015 року. Крім того, судом не досліджувалося те, що державним виконавем 03.04.2008 року винесена постанова про арешт майна, яке належить ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 і згідно п.3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець видає скаржнику додаткові копії постанови про закінчення виконавчого провадження, для зняття арешту, накладеного майна. Крім того, виконавчий лист № 2-879/10 виданий 26.09.2012 року, закінчено виконання рішення 31.12.2014 року, а повернуто стягувачу 21.03.2017 року. Виконавчий лист 2-879/10 виданий 27.03.2012 року, закінчено виконання рішення 01.10.2014 року. Повернуто стягувачу 26.03.2017 року. Виконавчий лист 2-879/10 виданий 17.04.2012 року, повернуто стягувачу 20.10.2014 року, виконавчий лист 2-879/10 виданий 26.09.2012 року, закінчено виконання рішення 31.12.2014 року. Отже, всі вищезазначені виконавчі листи були повернуті стягувачу, пропущені строки для прийняття приватним виконавцем, а питання поновлення строку пред`явлення до виконання не вирішувалося. Апелянт вказує на те, що без будь-яких документів, органом, який повернув виконавчий документ, повинні були пред`явити виконавчий лист до виконання у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження, однак лише 25.11.2019 року приватний виконавець виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, приватний виконавець не звернув увагу на те, що виконавчі документи вже були повернуті стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, так як був пропущений законом строк. Апелянт просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2020 року.

27.05.2022 представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 подав заяву, в якій зазначив, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси в справі № 2-879/10 (провадження № 6/521/19/22) від 22.02.2022 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-879/10 від 17.04.2012, виданий Малиновський районним судом м. Одеси. Також, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2022 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-879/10 від 27.03.2012, а також виконавчий лист від 26.09.2012 та від 29.09.2012. 02.06.2022 представник подав заяву, якою просив долучити копію ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2022.

04.06.2020 ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання не закінчився, оскільки строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання, а виконавчі листи останній раз були повернуті 23.12.2016, 21.03.2017, 21.03.2017, 12.12.2016. Приватний виконавець зазначає, що до спливу нових строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання після їх повернення набув чинності новий ЗУ «Про виконавче провадження» від 2016 року, відповідно до якого строк пред`явлення виконавчих листів 3 роки. Також приватний виконавець зазначає, що якщо виконавчий документ, який надходить до приватного виконавця вже пред`являється до примусового виконання, приватний виконавець рахує строк пред`явлення до виконання виключно з моменту останнього повернення виконавчого документу і не вправі оцінювати чи правомірно приймали цей документ до виконання інші органи. Тому приватний виконавець зазначає, що права апелянтів не були порушені жодним чином і просить залишити без задоволення апеляційну скаргу (а.с. 103-105).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.06.2020 було задоволено клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та суд вирішив зупинити стягнення на підставі виконавчих листів в справі № 2-879/10, зокрема реалізацію арештованого майна на електронних торгах, номер лоту 412658 в Державному підприємстві «Сетам» до вирішення справи по суті № 521/653/20 (а.с. 108-109).

Розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі за клопотаннями учасників провадження (а.с. 116, 130-131,

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник апелянта ОСОБА_6 просив задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники провадження про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи сторони до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представник апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення зазначених виконавчих листів до виконання було перервано поданням їх до примусового виконання, з моменту їх повернення перебіг строку на їх примусове виконання почався наново, з урахуванням положень закону й становить три роки. Тому суд дійшов висновку, що оскаржувані дії приватного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах його повноважень, порушень прав заявників не встановлено, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити таке.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.10 2010 року, частково скасованим та зміненим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.02.2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ «АБ «Укргазбанк»: стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , заборгованість за кредитним договором № 39/К від 07.03.2007 року в загальній сумі 68 157,39 доларів США та 42 815,59 грн., звернуто стягнення в рахунок погашення вказаної заборгованості на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 шляхом продажу її з публічних торгів за початковою ціною, визначеною в договорі іпотеки (а.с. 5-8).

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 14 вересня 2012 року стягнуто заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку також з ОСОБА_3 (а.с. 9-10).

На виконання вказаних судових рішень Малиновським районним судом м.Одеси було видано виконавчі листи щодо кожного з боржників:

17.04.2012 року - на виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 26.10.2010 р. та Апеляційного суду Одеської області від 21.02.2012 р. - стосовно боржника ОСОБА_2 (а.с. 3);

27.03.2012 р. та 26.09.2012 р. - стосовно боржника ОСОБА_1 (а.с. 12)

26.09.2012 року - на виконання додаткового рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 19.04.2012 року стосовно боржника ОСОБА_3 (а.с. 14).

У вказаних виконавчих листах зазначено строк пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання - 1 рік.

25 листопада 2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В. М. було відкрито виконавчі провадження № 60709699, 60708073, 60709575, 60709167 з примусового виконання вказаних виконавчих листів (а.с. 15-18).

Як вбачається з копій виконавчих листів до моменту прийняття до виконання приватним виконавцем до виконання виконавчих листів:

- №2-879/2010 від 26.10.2010 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчий лист останній раз був повернутий 23.12.2016 року, на підставі п.9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.11 зв.);

- №2-879/10 від 26.10.2010 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості виконавчий лист останній раз був повернутий 21.03.2017 року, на підставі п.9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»; (а.с.12 зв.);

- №2-879/2010 від 14.09.2012 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості виконавчий лист останній раз був повернутий 21.03.2017 року, на підставі п.9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»; (а.с.13 зв);

- №2-879/2010 від 14.09.2012 року щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості виконавчий лист останній раз був повернутий 12.12.2016 року, на підставі п.5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»; (а.с.14 зв).

Оцінка апеляційного суду

Відповідно до ч. 5 розділу ХІІІ ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За ч. 7 розділу ХІІІ цього ж закону виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Стаття 12 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 встановлює, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. За ч. 2 цієї статті строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи пред`явлені виконавцеві вперше (постанова КЦС Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 409/4751/12).

Як було вище зазначено, стягувач вже звертався до органу виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, однак виконавчі листи були повернуті стягувачу, а тому положення п. 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. на дані правовідносини не підлягають застосуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, приватний виконавець отримавши заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження та виконавчі листи мав в порядку ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» повернути виконавчі документи стягувачу.

В зв`язку з наведеним, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та приймає нову ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд, на підставі положень ст. 376 ЦПК України, частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє нову ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2020 року скасувати, прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати постанови приватного виконавця Притуляка В.М. від 25.11.2019 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду від 14.09.2012 року Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 2-879/10.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 14 червня 2022 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк