Справа № 466/8705/21
Провадження № 2/466/543/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Репета К. М.

з участю: представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова Міністерства оборони України, Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про відшкодування збитків, пов`язаних з відмовою відповідача виконувати ст. 9 п. 1 пп. 1 Закону України «Про Єдиний Реєстр військовозобов`язаних»,-

в с т а н о в и в:

20 вересня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова Міністерства оборони України, Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики Міністерства оборони України про відшкодування збитків, пов`язаних з відмовою відповідача виконувати ст. 9 п. 1 пп. 1 Закону України "Про Єдиний Реєстр військовозобов`язаних", в якому позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача відшкодувати вчинену ним матеріальну шкоду в розмірі 55301,88 грн., яка виникла внаслідок його дій в частині невиконання вимог ст. 9 п. 1 пп. 1 Закону України «Про Єдиний Реєстр військовозобов`язаних», а також ст. ст. 5,6, 7, 11 Закону «Про інформацію»; зобов`язати відповідача відшкодувати також вчинену ним моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Позивач зазначив, що у 2018 році держава припинила надання субсидій по довідках за підписом сусідів про відсутність за місце проживання осіб, які там зареєстровані, але не проживають. Тому він вимушений зайнятись питанням зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 , який у 2006 році виїхав з України до Канади, про що повідомив відповідача Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова Міністерства оборони України в той час особово.

Позивач звернувся до відповідача за довідкою про стан обліку як власник приватизованого помешкання, в якому прописаний військовозобов`язаний. Вказана довідка надає можливість змінювати стан реєстрації місця проживання.

Проте відповідачем вказаної довідки позивачу не надано, посилаючись на те, що зняття військовозобов`язаного з обліку неможливо без його присутності особисто.

ОСОБА_4 надав позивачу довіреність для вирішення питання про зняття його з військового обліку і реєстрації місця проживання.

З відповіді відповідача Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова Міністерства оборони України від 16.12.2020 позивач дізнався, що згідно Єдиного Реєстру військовозобов`язаних, відомості про військовозобов`язаного ОСОБА_4 у Реєстрі відсутні.

28.04.2021 він знову звернувся з вимогою надати довідку про зняття ОСОБА_4 з обліку військовозобов`язаних на підставі даних Реєстру «Оберіг». Проте відповідачем надано відповідь, що у особовій справі офіцера запасу ОСОБА_4 відсутні будь-які відомості (звернення) про вибуття за межі України. Крім того повідомили, що органи митного (прикордонного) контролю не сповіщають про виїзд (перетин) кордону військовозобов`язаними.

Відтак, вже більше 2 років позивач не в змозі отримати від відповідача довідку, відсутність якої не дозволяє позивачу передбаченими законом способами зняти людину з реєстрації місця проживання і отримати субсидії.

Під час надання субсидій з лютого 2016 року до квітня 2018 року було нараховано за комунальні послуги 38540,01 грн., з яких 31806,18 грн. оплачено субсидіями, що складає 82,53% від нарахованої суми.

Після припинення надання субсидій з травня 2018 року до липня 2021 року за комунальні послуги нараховано 67008,21 грн. В разі подальшого надання субсидій у розмірі 82,53% від нарахувань сума складала б 55301,88 грн.

Вчинена відповідачем шкода позивачу складає 55301,88 грн.

Відтак позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, завдану незаконними діями органу державної влади.

Обґрунтування заперечень відповідача.

22 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова Міністерства оборони України, у якому представник відповідача вважає позовну заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відзив мотивує тим, що відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи. Проте, жодних заяв чи звернень щодо вибуття за межі України на адресу Личаківсько-Залізничного ОРТЦК та СП м. Львова від гр. ОСОБА_4 не надходило.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних територіальних центрах комплектування та соціальної політики підлягають громадяни України, які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України. Згідно з п. 7 «Положення про військовий квиток офіцера запасу», затвердженого Указом Президента України від 30.12.2016 № 582/2016, у разі виїзду за кордон на строк більш як три місяці офіцер запасу зобов`язаний здати військовий квиток до військового комісаріату за місцем військового обліку й одержати про це довідку за зразком, затвердженим Міністерством оборони України за погодженням зі Службою безпеки України. Станом на теперішній день військовий квиток гр. ОСОБА_4 у Личаківсько-Залізничний ОРТЦК та СП м. Львова не зданий.

Крім того, у відзиві представник відповідача Личаківсько-Залізничного ОРТЦК та СП м. Львова зазначає, що останній не правомочний видавати довідки про стан обліку військовозобов`язаних.

Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на сьогоднішній день працює у режимі наповнення. Відомості про офіцера запасу ОСОБА_4 ще не внесено, оскільки на підставі розпорядження оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № М8дск в першу чергу до реєстру вносяться дані рядового складу. Тому, гр. ОСОБА_4 перебуває на обліку офіцерів запасу, так як згідно правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016, призовники і військовозобов`язані повинні особисто прибувати до районних (міських) військових комісаріатів з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття строком понад 3 місяці за межі України.

При цьому, представник відповідача звертає увагу, що відповідно до п. 56 Постанови, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Виключення з військового обліку осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (які пропали безвісти) або засуджені до позбавлення волі, здійснюється без їх особистої присутності. Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.

Таким чином, особиста присутність військовозобов`язаного є обов`язковою умовою для зняття з військового обліку, про що позивачу неодноразово повідомлялося, адже зняття з військового обліку у спосіб, що суперечить правовим нормам є порушенням вимог іинного законодавства.

Крім того, як зазначив представник відповідача у відзиві, позивач посилається на те, що нібито відповідачем вчинено незаконні дії у вигляді відмови від виконання пп. 1 п. 1 ст. 9 Закону України «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», внаслідок чого позивач зазнав матеріальної шкоди в розмірі 55301,88 грн. відтак зазначає, що незаконними діяннями визнаються ті дії (бездіяльність), які суперечать приписам законів чи інших нормативних актів або здійсненні поза межами компетенції, при цьому, незаконність рішення, дії чи бездіяльності повинна бути доведена та встановлено причинно- наслідковий зв`язок. Станом на теперішній час жодним актом не встановлено, що дії Личаківсько-Залізничного ОРТЦК та СП м. Львова є неправомірними. Отже, Личаківсько-Залізничного ОРТЦК та СП м. Львова не є зобов`язаним за вимогою, яка висувається позивачем.

Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

03 листопада 2021 року на адресу суд представником відповідача Личаківсько-Залізничного ОРТЦК та СП м. Львова подано відзив на заяву про уточнення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 55301,88 грн. та моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн., у якому вважає вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на підстави, аналогічні, викладені у відзиві на позов.

23 листопада 2021 року позивачем ОСОБА_3 подано відповідь на відзиви відповідача, аналогічні, викладеній позовній заяві.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 14 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_3 та залучено до участі у справі співвідповідача - Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної політики Міністерства оборони України.

16 травня 2022 року на адресу суду представником відповідача Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України подано відзив на позовну заяву, у якому вважає позовні вимоги безпідставними, такими, що суперечать чинному законодавству України та не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Відповідно до п. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

Персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних ведеться районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки шляхом обліку персональних та службових даних призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності та здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Виключення з військового обліку осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (які пропали безвісти) або засудженні до позбавлення волі, здійснюється без їх особистої присутності.

Громадянин ОСОБА_4 прийнятий на військовий облік офіцерів запасу 30.01.2006 Залізничним РВК. На даний час перебуває на військовому обліку в Личаківсько-Залізничному об`єднаному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. За час перебування на військовому обліку гр. ОСОБА_4 до Личаківсько-Залізничного ОРТЦК та СП не звертався, заяв про зміну місця реєстрації, про тимчасовий виїзд за кордон чи виїзд за кордон на постійне місце проживання не подавав.

Відомості від органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції) до Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ОСОБА_4 не надходили.

Представник відповідача Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначив, що заяву про зняття з військового обліку ОСОБА_4 подано громадянином ОСОБА_3 на підставі довіреності від 30.10.2019. дана довіреність видана для зняття з військового обліку та постановки на військовий облік. Паспорт громадянина України та військово-облікові документи ОСОБА_4 не подавались. Листом № 187 від 16.12.2020 Личаківсько-Залізничний ОРТЦК та СП повідомив заявника, що особиста присутність військовозобов`язаного є обов`язковою умовою для зняття з військового обліку. На чергову заяву ОСОБА_3 про надання довідки про зняття ОСОБА_4 з військового обліку на підставі даних Реєстру «Оберіг», Личаківсько-Залізничний ОРТЦК та СП (лист № 830 від 29.04.2021) зазначив, що зняття з військового обліку здійснюється за особистої присутності військовозобов`язаних та наявності паспорта громадянина України і військово-облікових документів, в яких проставляються відповідні відмітки. В наступній заяві позивач просив видати довідку про стан обліку ОСОБА_4 . Листом № 2658 від 12.10.2021 Личаківсько-Залізничний ОРТЦК та СП повідомив заявника, що не правомочний видавати довідки про стан обліку військовозобов`язаних.

ОСОБА_4 не виконав військового обов`язку в запасі, що полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку. Таким чином, у Личаківсько-Залізничного ОРТЦК та СП відсутні підстави для зняття з військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_4 .

Позивач помилково вважає знятим з військового обліку ОСОБА_4 через відсутність відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Такі твердження позивача є припущенням.

Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1951-VIII від 16.03.2017 набрав чинності 20.04.2017, тобто після взяття на військовий облік ОСОБА_4 (30.01.2006).

Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, відповідачу надана відповідь (лист № 321/2247 від 22.04.2021), в якій зазначено, що відомості щодо наповнення бази даних Реєстру відповідно до п. 6.40 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 22.11.2017 № 408, є відомостями з обмеженим доступом.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України.

Представник відповідача зазначив, що станом на теперішній час немає рішення, яким би дії чи бездіяльність відповідача з приводу зняття з військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_4 , визнавалась незаконними.

Позивачем у якості доказів долучено тільки самостійно складений розрахунок комунальних послуг і субсидій. Розрахунок шкоди позивач починає з травня 2018 року, хоча про виключення з військового обліку ОСОБА_4 звернувся лише в грудні 2020 року.

Крім того зазначив, що згідно Повідомлення про відмову субсидії № 17 від 10.07.2018, підставою відмови субсидії позивачу є неподання інформації передбаченої формою декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, затвердженого Наказом Мінсоцполітики 01.06.2018 № 1073 відомостей про сина ОСОБА_4 .

На підставі викладеного представник відповідача Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

23 травня 2022 року на адресу суду позивачем ОСОБА_3 подано відповідь відзив відповідача від 13.05.2022, у якій вказав, що відповідачем не надано доказів, які спростовують зміст позову.

У відповіді на відзив вказав, що щодо поданого ним розрахунку вчиненої шкоди, заподіяна шкода відбулась у 2017 році, з часу першої усної відмови відповідача від надання довідки про стан реєстрації ОСОБА_4 за місцем проживання. Проте в той час, замість довідки відповідача дозволялось надавати довідку за підписом сусідів про не проживання у будинку зареєстрованої в ньому особи. У 2018 році держава припинила надання субсидій за такими довідками. Саме з цього часу він навів розрахунок шкоди. Тому просив суд ухвалити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 24 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_3 . Залучено до участі у справі співвідповідача Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України.

Ухвалою шевченківського районного суду м. Львова від 11 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, 05.05.2022 на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова Міністерства оборони України Дирда І. В. заперечив позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у їх задоволенні.

У судовому засіданні представник відповідача Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Задерецький А. В. заперечив позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Відповідно до Повідомлення про відмову субсидії № 17 від 10.07.2018 Залізничного відділу соціального захисту УСЗ ДГП Львівської міської ради позивачу ОСОБА_3 відмовлено у призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у зв`язку з неподанням інформації передбаченої формою декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, затвердженого Наказом Мінсоцполітики 01.06.2018 № 1073 відомостей про сина ОСОБА_4 (а. с. 21).

Згідно довідки Управління адміністративних послуг департаменту адміністративних послуг Львівської міської ради (ЦНАП м. Львова) про зняття з реєстрації місця проживання особи за реєстраційним номером звернення позивача ОСОБА_4 3-л-5742/АП-3-32 від 18.01.2019, висновком адміністратора є невідповідність документів тим установленим вимогам, дотримання яких може бути перевірене в момент одержання документів (а. с. 22).

Позивачу ОСОБА_3 за його зверненням до відповідача Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова Міністерства оборони України надано відповідь за № 187 від 16.12.2020, згідно якої встановлено, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про єдиний державний реєстр військовозобов`язаних», ведення Реєстру включає: внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних (призовників) на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади АРК, органів місцевого самоврядування. Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних функціонує в тестовому режимі. Відомості про військовозобов`язаного ОСОБА_4 в реєстрі відсутні. Згідно правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 921 від 07 грудня 2016 року, призовники і військовозобов`язані повинні особисто у 7-ми денний строк прибувати до районних (міських) військових комісаріатів з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку. Відповідно до п. 56 Постанови, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. Відповідно до п. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку. Таким чином, особиста присутність військовозобов`язаного є обов`язковою умовою для зняття з військового обліку. Зняття з військового обліку у спосіб, що суперечить правовим нормам є грубим порушенням вимог чинного законодавства (а. с. 3-4).

Позивачу ОСОБА_3 за його зверненням до Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України за дорученням Міністерства оборони України надано відповідь за № 321/2247 від 22.04.2021, згідно якої встановлено, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 15.04.2019 № 180 «Про прийняття на постачання та введення в експлуатацію Збройних Сил України автоматизованої системи Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, шифр «Оберіг» Реєстр прийнятий на постачання та введений в експлуатацію. Відомості щодо наповнення бази даних Реєстру відповідно до п. 6.40 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 22.11.2017 № 408, є відомостями з обмеженим доступом. Крім того позивача повідомлено, що зняття з військового обліку військовозобов`язаних та призовників здійснється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки у відповідності до вимог п. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а. с. 5).

Крім того, на звернення позивача до відповідача Личаківсько-Залізничному об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова, позивача повідомлено про те, що згідно п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які вибули на строк більше трьох місяців за межі України. Зняття таких осіб здійснюється на підставі заяви та підтверджуючих документів. Проте в особовій справі офіцера запасу ОСОБА_4 відсутні будь-які відомості (звернення) про вибуття за межі України.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до п. 56 Постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07 грудня 2016 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних», взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Виключення з військового обліку осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (які пропали безвісти) або засуджені до позбавлення волі, здійснюється без їх особистої присутності. Про взяття військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки (а. с. 7).

ОСОБА_4 надав позивачу ОСОБА_3 довіреність для вирішення питання про зняття його з військового обліку і реєстрації місця проживання.

Відтак, судом встановлено, що жодних заяв чи звернень щодо вибуття за межі України на адресу Личаківсько-Залізничного ОРТЦК та СП м. Львова від гр. ОСОБА_4 не надходило.

Правовою підставою для стягнення шкоди з відповідача, позивач посилається на ст. 1173 ЦК України.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно із загальними нормами цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювана шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, встановлених нормами ЦК України.

Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайнових прав фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Так, загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166,1167 ЦК України.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування майнової шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювана збитків та наявність причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками.

Позивач у позовній заяві покликається на те, що йому завдано майнову шкоду, яка полягає у відмові про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Позивачем як доказ долучено самостійно складений розрахунок комунальних послуг і субсидій.

Суду не надано жодних доказів, які встановлюють причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та нанесеними збитками.

Суд вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначених в позові обставин, вина заподіювача шкоди не доведена у встановленому порядку, не надано доказів протиправності діяння заподіювача шкоди, не доведено наявність причинного зв`язку між протиправними діями заподіювача шкоди і зазначеними позивачем наслідками.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 90, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до Личаківсько-Залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова Міністерства оборони України, Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики Міністерства оборони України про відшкодування збитків, пов`язаних з відмовою відповідача виконувати ст. 9 п. 1 пп. 1 Закону України "Про Єдиний Реєстр військовозобов`язаних" відмовити.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Личаківсько-Залізничний об`єднаний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Львова Міністерства оборони України, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Батуринська, 2.

Відповідач: Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної політики Міністерства оборони України, , що за адресою: 79005, м. Львів, вул. І. Франка, 25.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 червня 2022 року.

Суддя П. Т. Едер