Провадження №22-ц/812/58/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2022 року м. Миколаїв

справа № 489/6066/21

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

переглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 04 листопада 2021 року під головуванням судді Коваленка І.В., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі ПрАТ «СК «Євроінс Україна»), ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивач зазначала, що 26 травня 2020 року у м. Миколаєві на перехресті вулиць Театральна та Миколаївська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй на праві власності автомобіля Ssang Yong Kyron M200 XDI, державний номер НОМЕР_1 , яким керував її чоловік ОСОБА_3 , та автомобіля ФІАТ 500, державний номер НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобілі отримали пошкодження. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні ДТП. Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 було укладено з ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Як вказала ОСОБА_1 , 26.05.2020 року вона повідомила ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про ДТП та подала заяву на виплату страхового відшкодування, однак до цього часу виплату так і не отримала. У липні 2021 року вона за власні кошти на СТО АвтоСмайл «ФОП ОСОБА_4 » відремонтувала автомобіль, вартість ремонту відповідно до акту виконаних робіт, склала 46 450 грн 00 коп.

Також ОСОБА_1 посилалась на те, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у 50 000 грн. Так, внаслідок ушкодження автомобіля та неможливості протягом тривалого часу ним користуватися за призначенням вона була вимушена брати таксі та витрачати більше коштів, відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, вплинула на її самопочуття, змушує її нервувати та пити заспокійливі ліки.

Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь: з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - 46 450 грн 00 коп. страхового відшкодування; з ОСОБА_2 - 50 000 грн моральної шкоди. Також просила стягнути із відповідачів судові витрати.

ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» надало відзив на позов, в якому просило відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю, оскільки 15 вересня 2021 року ними було виплачено позивачці 28 918,97 грн. страхового відшкодування, розрахованого відповідно до Звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням траспортного засобу, складеного на замовлення ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна», згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак відсутні підстави для стягнення зі Страхової компаніі додаткових сум. Також ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» зазначало про необхідність врахувати, що ремонт автомобіля позивача здійснено «ФОП ОСОБА_4 », який не є платником податку на додану вартість, а тому сума податку на додану вартість не підлягає відшкодуванню.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 17 531грн 03коп. матеріальної шкоди та 1986 грн 79 коп. витрат на правову допомогу та судового збору, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн моральної шкоди та 210 грн 80 коп. витрат на правову допомогу та судового збору.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Євроінс Україна» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначало, що судом помилково визначено розмір страхового відшкодування на підставі акту виконаних робіт, проведенитх АвтоСмайл «ФОП ОСОБА_4 », який не є платником податку на додану вартість, а тому сума непідтвердженого податку на додану вартість не підлягає відшкодуванню, що відповідає висновкам Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі № 683/2694/16-ц. від 13.03.2018 року у справі № 910/9396/17, від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17, від 21.12.2020 року у справі № 911/286/20. Також апелянт вказував, що суд першої інстанції не з`ясував фактичних обставин справи та не надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам, не надав мотивування усім доводам сторін у справі, у зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про обґрунтованість та законність пред`явлених позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Гречана Є.Й. - просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін та стягнути із ПрАТ «СК «Євроінс Україна» витрати на правничу допомогу в сумі 1100 грн. Зазначала, що представник ПрАТ «СК «Євроінс Україна» Курилович Д.Ф. особисто не оглядав транспортний засіб позивача, а тому складений ним Звіт про оцінку вартості збитків не можна застосовувати при розрахунку страхового відшкодування. Щодо перерахованої суми страхового відшкодування у розмірі 28 918 грн 97 коп, то зазначає, що ця сума не була погоджена з позивачем, чим порушено вимоги п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26 травня 2021 року на перехресті вулиць Театральна та Миколаївська в м. Миколаєві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ssang Yong Kyron M200 XDI, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивачка та за кермом якого знаходився чоловік позивача ОСОБА_3 , і автомобіля ФІАТ 500, державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті вказаної ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2021 року у справі № 4881895/21 ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП України (а.с. 8).

Цивільна-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/1859201, відповідно до якого ліміт відповідальності на одного потерпілого за заподіяння шкоди майну становить 130 000 грн., розмір франшизи 0 грн. (а.с.36).

26 травня 2021 року позивачка та ОСОБА_2 звернулись до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленнями про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком (а.с. 37, 38, 40). В повідомленні ОСОБА_1 і ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було погоджено, що сума страхового відшкодування відповідно до вимог статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» буде узгоджена із потерпілою особою. В цей же день позивачка звернулася до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 60).

07 червня 2021 року представником страховика було проведено огляд транспортного засобу потерпілої особи (а.с. 51) та за заявою ПрАТ «СК «Євроінс Україна» оцінювачем ОСОБА_5 10 вересня 2021 року було складно Звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу автомобіля Ssang Yong Kyron M200 XDI, державний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого вартість таких збитків становить 32 077,76 грн., що відповідає розрахованій оцінювачем вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складових, які підлягають заміні (а.с. 54-59).

10 вересня 2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» був складений Розрахунок № 38273/21 суми страхового відшкодування у розмірі 28 918,97 грн. (вирахувана сума ПДВ) (а.с. 61), а 15 вересня 2021 року Страховий акт про виплату вказаної суми страхового відшкодування ОСОБА_1 .

Доказів узгодження зазначеної суми страхового відшкодування матеріали справи не містять.

На час подачі позову страхове відшкодування не було виплачено позивачці, проте згідно платіжного доручення № 11414 від 15 вересня 2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» перерахувало ОСОБА_1 28 918,97 грн. страхового відшкодування. Отримання цієї суми позивачка не заперечувала.

Разом із тим судом встановлено, що у липні 2021 року позивач за власні кошти на СТО Авто Смайл «ФОП ОСОБА_4 » відремонтувала свій автомобіль. Відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт від 18 серпня 2021 року вартість відновлювального ремонту склала суму в розмірі 46 450,00 грн., яка була повністю сплачена ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 10 від 18 серпня 2021 року (а.с.11, 11зв.).

Задоволюняючи частково вимоги про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем розміру її збитків в сумі 46 450,00 грн, що є більшим, ніж визначено і відшкодовано Страховою компанією, а тому стягнув з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 різницю між цією сумою та сумою, виплаченого страхового відшкодування, що становить 17 531,03 грн. (46450,00 28918,97).

Між тим повністю погодитись із таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на нижчевикладене.

Так, правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування", ЦК України та іншими законодавчими актами.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною 2 статті 999 Цивільного кодексу України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

За змістом частини 3 статті 985 цього Кодекс особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Водночас норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За змістом статті ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми - статті ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Така правова позиція неодноразово висловлювалась як Верховним Судом України, так і Верховним Судом, зокрема, у постановах: від 22.03.2017 у справі № 910/3650/16, від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17, від 02.09.2019 у справі № 545/425/17, від 11 03.2020 р. у справі № 754/5129/15-ц, від 19.07.2021 р. у справі № 206/3219/15-ц, від 11.08.2021 року у справі № 554/8473/19.

У постанові від 30.10.2019 року у справі № 753/19288/14-ц Верховний Суд зазначив, що системний аналіз положень статті 22 ЦК України дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.

Оскільки автомобіль позивачки у липні 2021 року фактично відремонтований, то розмір спричиненого їй збитку повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. У такому разі складений оцінювачем ОСОБА_5 на підставі Акту огляду транспортного засобу від 07 червня 2021 року Звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу - не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем на відновлювальний ремонт.

За такого, розмір страхового відшкодування, що мав виплатити відповідач на користь ОСОБА_1 повинен складатися з реальної вартості її витрат на відновлювальний ремонт автомобіля з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому закнодавством. Тоді як обов`язок з відшкодування інших спричинених позивачці збитків, пов`язаних з пошкодженням її транспортного засобу внаслідок ДТП, покладений законом на винну у ДТП особу, навіть якщо розмір страхового ліміту перевищує розмір збитків.

Положеннями статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Аналогічні приписи містить стаття 81 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

За змістом ст. 78 ЦПК України допустимими є докази, одержані без порушення порядку, встановленого законом. При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що складений СТО Авто Смайл «ФОП ОСОБА_4 » Акт приймання-передачі виконаних робіт від 18 серпня 2021 року, є належним та допустимим доказом розміру спричиненої власнику автомобіля Ssang Yong Kyron M200 XDI, державний номер НОМЕР_1 , майнової шкоди у зв`язку із пошкодженням у ДТП автомобіля, оскільки зазначений Акт містить інформацію щодо предмету доказування - розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля позивачки, виконані ФОП ОСОБА_4 роботи відповідають характеру пошкоджень автомобіля, завданих у ДТП, що відображені у складеному представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» Акту огляду транспортного засобу потерпілої особи.

Такожем позивачкою був доведений факт оплати зазначених робіт, про що свідчить надана нею квитанція про сплату грошових коштів (а.с. 11 зв.).

Отже, позивач надав суду докази щодо розміру завданої майнової шкоди, які не спростовано відповідачем, і сумнівів у достовірності наданих доказів не виникає.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що в порушення приписів ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначена та виплачена Страховою компанією позивачці сума є меншою ніж розмір її витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а тому існують передбачені законом підстави для стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 суми недоплаченого страхового відшкодування.

Разом із тим, стягуючи з відповідача недоплачене страхове відшкодування, суд першої інстанції помилково врахував до вартості відновлювального ремонта понесені позивачкою витрати в розмірі 200 грн. на технологічну мойку авто, а також стягнув вартість замінених при ремонті деталей без врахування коефіціента фізичного зносу.

Коефіціент фізичного зносу відповідно до розрахованого згідно Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 24 листопада 2003 року оцінювачем ОСОБА_5 10 вересня 2021 року у Звіті про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу автомобіля Ssang Yong Kyron M200 XDI, державний номер НОМЕР_1 , складає 0,586.

Отже, виходячи з вартості деталей, що були замінені при ремонті автомобіля (21 390 грн.), то з урахуванням коефіціенту фізичного зносу вартість відновлювального ремонту становила 33 715 грн.

За такого розмір недоплаченого страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 становить 4 796 грн. (33 715 грн. 28 919 грн).

З огляду на викладене, відповідно до ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягнутої з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» шкоди, зменшивши її розмір з 17 531 грн 03 коп. до 4 796 грн 00 коп.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди апелянта з обсягом чи вартістю виконаних ремонтних робіт, а посилання апелянта на те, що ФОП ОСОБА_4 не є платником податку на додану вартість, а тому сума непідтвердженого податку на додану вартість не підлягає відшкодуванню, - не можуть бути прийняті до уваги. оскільки наданий позивачем Акт приймання-передачі виконаних робіт від 18 серпня 2021 року та приведений в ньому розрахунок взагалі не включає податку на додану вартість.

Частинами 1, 6, статті 367 ЦПК встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням у ДТП автомобіля, були заявлені позивачкою тільки до відповідача - ПрАТ «СК «Євроінс Україна», то з огляду на приписи ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не може бути вирішено питання щодо стягнення різниці між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, обов`язок з відшкодування якої покладено законом на винного водія.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому його законність і обґрунтованість в цій частині апеляційним судом не перевірялась.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на правову допомогу (ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За такого оскаржуване рішення в частині розміру стягнутих з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» судових витрат також пілягає зміні.

Отже, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог (10%) з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви - 91 грн. 00 коп., та витрати на правову допомогу 150грн. 00 коп в загальному розмірі 241 грн. 00 коп.

Крім того, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог апелянта (72 %) в розмірі 980 грн. 00 коп.

Що стосується вирішення заяви представника позивачки - адвоката Гречаної Є.Й. - про стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 1100 грн. витрат на правничу допомогу в зв`язку з оплатою послуг адвоката зі складання відзиву на апеляційну скаргу, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої - п`ятої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Витрати позивачки у ромірі 1 100 грн. на оплату виконаних її представником - адвокатом Гречаною Є.Й. - послуг зі складання відзиву на апеляційну скаргу підтверджено належним доказом (дублікат банківської квитанції від 04.01.2022 р. - а.с. 127).

За такого, виходячи з встановленого п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України принципу пропорційності з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню відшкодування витрат на правничу допомогу за складання відзиву на апеляційну скаргу в розмірі 308 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2021 року в частині розміру стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» шкоди та судових витрат змінити, зменшивши розмір шкоди з 17 531 грн 03 коп. до 4 796 грн 00 коп. (чотири тисячі сімсот дев`яносто шість гривень) та зменшивши розмір витрат на правову допомогу і судовий збір з 1 986 грн 79 коп. до 241 грн 00 коп. (двісті сорок одна гривня).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 980 грн 00 коп. (дев`ятсот вісімдесят гривень).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на правничу допомогу за складання відзиву на апеляційну скаргу в розмірі 308 грн 00 коп. (триста вісім гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складений 27 січня 2022 року