З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
30 травня 2022 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Морозова В.В.
при секретарі Швидкій І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю ГРІН ЛЕНД ІНДАСТРІ про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина.
28.11.2017 року він на підставі заповіту, посвідченого секретарем Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області 20.07.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1258, отримав свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 .
Пунктом 9 Договору оренди землі передбачено, що щорічна орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або на аналогічну суму натуральній - шляхом надання сільськогосподарської продукції (в тому числі шляхом надання послуг та виконання робіт).
Відповідно до пункту 11 Договору оренди орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня або за погодженням сторін в будь-який інший строк протягом року.
За 2020 рік орендар прострочив сплату орендної плати, сплативши її в лютому 2021, а за 2021 орендна плата не сплачена взагалі.
Відповідач на вимоги виплатити кошти не реагує, ніяких пояснень з цього приводу ненадає.
Систематична несплата орендної плати може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі на підставі пункту 38 Договору оренди.
На теперішній час відповідач порушує істотні умови договору оренди земельної ділянки, які передбачені самими договором (в частині сплати орендної плати) та Законом України «Про оренду землі» у зв`язку з чим договір має бути розірваним.
Також, просить стягнути з відповідача на його заборгованість по орендній платі в сумі 1642,59 гривень та судові витрати.
В ухвалі суду про відкриття провадження від 22.04.2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, хоча копію позовної заяви з додатками, ухвалу про відкриття провадження у справі отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно п.9 договору оренди, щорічна орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або на аналогічну суму натуральній - шляхом надання сільськогосподарської продукції (в тому числі шляхом надання послуг та виконання робіт).
Відповідно до пункту 11 Договору оренди орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня або за погодженням сторін в будь-який інший строк протягом року.
Відповідно до п. 38 Договору оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Виконуючи приписи ч.1 ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він взернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Майнові відносини, що виникають з договору оренди земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, в тому числі договору найму (Цивільний кодекс України), регулюються також Земельним кодексом України (далі - ЗК України), спеціальним нормативно-правовим актом у сфері оренди земельних ділянок - Законом України «Про оренду землі» та безпосередньо договором оренди землі.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч.2 ст.792 ЦК України).
Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
До істотних умов договору оренди належить орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст.15 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).
Як вбачається з п.«в» ч.1 ст.96 ЗК України, землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Згідно ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Аналогічна норма щодо права орендодавця на отримання орендної плати у розмірі та строки, встановлені договором оренди, передбачена також і нормами ч.ч.1, 2 ст.21 Закону України «Про оренду землі», згідно яких орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Положеннями ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Судом встановлено, що п.38 укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки передбачена можливість припинення дії вказаного договору шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
Відповідно до п.28 договору оренди земельної ділянки орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Отже, за змістом ст.ст.13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Системний аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором грошові кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
Отже, встановлення факту систематичної несплати орендної плати відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», пункту «д» ч.1 ст.141 ЗК України, ст.651 ЦК України та умов договору є правовою підставою для розірвання цього договору.
Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 20 червня 2019 року в справі №383/708/16-ц, від 14 листопада 2019 року в справі №484/301/18 та у постанові Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, які відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
З вищевикладеного судом встановлено, що відповідач порушив умови договору оренди від 08.09.2020 року шляхом несплати орендної плати позивачу за 2021 рік та несвоєчасної сплати за минулий період - 2020 рік, що на думку суду свідчить про систематичність неналежного виконання умов договору оренди та є підставою для розірвання договору оренди.
З урахуванням досліджених письмових доказів, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1642,59 грн. заборгованості по орендній платі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 1984,80 грн.
Позивач також зазначав про витрати ним орієнтовно 5000,00 грн. на правову допомогу, однак не надав суду доказів на підтвердження понесення ним судових витрат.
Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ЛЕНД ІНДАСТРІ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі у сумі 1642,59 грн.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ЛЕНД ІНДАСТРІ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1984,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: В. В. Морозов