ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8388/21

Провадження № 22-ц/4820/506/22

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , представника відповідача Хмельницької міської ради Сторчай Н.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/8388/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2021 року (суддя Приступа Д.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Хмельницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначав, що після смерті ОСОБА_5 він звернувся до Хмельницької районної нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом, проте оформити спадкові права не зміг через відсутність правовстановлюючих документів на належну померлому земельну ділянку, що знаходиться на території Давидковецької сільської ради. Позивач вказує, що він неодноразово звертався до Управління Держземагенства в Хмельницькому районі Хмельницької області з вимогою видати дублікат Державного акту на право власності на земельну ділянку, однак йому було відмовлено. ОСОБА_1 вказує, що звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно і рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2018 його позов було задоволено, яке постановою Хмельницького апеляційного суду від 16.02.2021 було скасовано, а в задоволені позову відмовлено. Підставою для відмови у позові стало те, що відповідач ОСОБА_3 мав безпосередній зв`язок із спірними правовідносинами та мав брати участь у справі як співвідповідач, але останнього до участі у справі залучено не було.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Давидковецької сільської ради, яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХМ №036378 належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2021 року в задоволені позову відмовлено у зв`язку із пропуском трирічного строку позовної давності.

Суд виходив з того, що ОСОБА_1 дізнався про обставини порушення своїх прав 20 січня 2015 року, отримавши відповіді від Управління Держземагенста у Хмельницькому районі, тоді як звернувся із позовом до суду лише 27 липня 2018 року, тобто зі спливом строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Так, позивач вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про пропуск ним строку позовної давності, адже судом не було дано оцінку обставинам, зазначеним у заяві про поновлення строку позовної давності від 06.10.2021. ОСОБА_1 зазначає, що у 2014-2017 роках він брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечуючи відсіч та стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях та у 2011-2019 роках ОСОБА_1 періодично перебував на обстеженні і лікуванні. На думку апелянта, пропуск строку позовної давності зумовили поважні причини, проте суд першої інстанції їх проігнорував. Також, ОСОБА_1 посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/16. За таких обставин, апелянт вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 і Хмельницька міська рада не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

У відповідності до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та їх представників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 686/16999/18 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2018 року, яким визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ради, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХМ №036378 належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 скасовано та ухвалено нове рішення. В позові ОСОБА_1 відмовлено.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХМ №036378 від 06 грудня 2000 року ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 2,82 га, що розташована за межами населених пунктів Ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області від 18 серпня 2003 року №567/03-р надано дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земельної частки (паю), що належить йому на праві власності, площею 0,25 га за межами с. Давидківці.

21 жовтня 2003 року ОСОБА_5 одержав державний акт серії ХМ №111254 на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану на території Ради та призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку.

За договором дарування від 02 грудня 2003 року, посвідченим Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою (реєстраційний номер 2-4552), ОСОБА_5 подарував ОСОБА_3 указану присадибну ділянку. На підставі цього договору ОСОБА_3 одержав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №111484 від 19 грудня 2003 року.

9 жовтня 2013 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. (реєстраційний номер 1837), яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 .

Також встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.01.2015, виданого виконавчим комітетом Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області серії НОМЕР_1 .

За заявою ОСОБА_1 від 17 січня 2015 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 державним нотаріусом Хмельницької районної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 13-2015 до майна померлого.

І 15.04.2015 ОСОБА_3 та 04.07.2015 ОСОБА_6 , будучи дітьми спадкодавця, подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним і 12 листопада 2017 року ухвалою цього ж суду зазначений позов залишено без розгляду.

Листом завідувача Хмельницької районної нотаріальної контори від 14.07.2018 за вих. №1278/02-14 повідомлено ОСОБА_1 про те, що видати свідоцтво про право на спадщину на майно ОСОБА_5 не має можливості з підстав не надання документів, що підтверджують право власності померлого на земельну ділянку, що знаходиться на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Рекомендовано звернутися до суду.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Статтями 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу положень ч. 3 ст. 1235 ЦК України заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту половину частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) ( абзац 1 ч.1 ст. 1241 ЦК України).

Згідно зі ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Визначення кола відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Цивільний процесуальний закон покладає саме на позивача обов`язок визначати відповідача у справі.

Якщо позивач не заявляє вимоги до усіх належних відповідачів, які мають безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами, то суд відмовляє у задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно: земельну ділянку, що розташована за межами населених пунктів Ради та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець за заповітом прийняв цю спадщину та набув права на неї.

Разом з тим, відповідачем у справі ОСОБА_1 визначив ОСОБА_3 , адже постановою Хмельницького апеляційного суду від 16.02.2021 зазначено про порушення прав останнього, так як він є власником земельної ділянки площею 0,25 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і успадкована ОСОБА_1 земельна ділянка накладається на земельну ділянку ОСОБА_3 .

Визначаючи відповідачем Хмельницьку міську раду, позивачем не зазначено про наявність безпосереднього зв`язку цього відповідача зі спірними правовідносинами.

Водночас, як слідує із матеріалів спадкової справи №13-2015, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як донька спадкодавця, подала заяву про прийняття спадщини за законом.

Враховуючи предмет і підстави позову ОСОБА_1 , визначене ним коло відповідачів у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, враховуючи неможливість з`ясування в межах розгляду цієї справи про наявність чи відсутність права ОСОБА_6 на обов`язкову частку у спадковому майні, на яке претендує позивач: земельну ділянку площею 2,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому судова колегія вважає, що ОСОБА_6 мала б брати участь у справі як співвідповідач, адже має безпосередній зв`язок із спірними правовідносинами.

Так як позивач не заявив вимоги до всіх належних відповідачів, тому не підлягають до задоволення його позовні вимоги.

3. Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

При вирішенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції не врахував усі обставини справи, не дотримався норм матеріального та процесуального закону, внаслідок чого оскаржуване судове рішення підлягає до скасування.

Щодо судових витрат

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, оскільки судом першої інстанції в задоволені позову ОСОБА_1 було відмовлено, а апеляційний суд скасував рішення суду з процесуальних підстав та відмовив в позові, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2022 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай