Справа № 604/1190/21
Провадження № 2/604/73/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

представника позивача - адвоката Зварича О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Скалатської міської ради про визнання незаконною бездіяльність Скалатської міської ради, зобов`язання вчинення дій, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача Скалатської міської ради Тернопільської області про визнання незаконної бездіяльність Скалатської міської ради та її посадових осіб, які відмовились розглянути по суті скаргу, подану у червні 2019 року, визнати незаконною бездіяльність Скалатської міської ради та її посадових осіб, які відмовились розглянути по суті її скаргу у січні 2020 року, зобов`язати Скалатську міську раду обстежити муровану огорожу та встановити на місцевості межу між земельними ділянками закріпивши її межовими знаками, зобов`язати Скалатську міську раду вжити заходів для усунення порушень і притягнення порушника до відповідальності, стягнути на користь ОСОБА_1 50 тисяч гривень моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їх сусід у 2019 році ОСОБА_3 без згоди звів на їхній межі муровану огорожу і, як наслідок, був обмежений доступ до її житлового будинку, літньої кухні та будівель, внаслідок чого не можуть їх обслуговувати, прибирати, ремонтувати. У 2019 та 2020 році ОСОБА_2 звернулась до Скалатської міської ради із заявами, у яких просили установити (відновити) межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками, обстежити спірні будівлі і споруди, про що скласти відповідний акт, вжити заходів для усунення порушень. Разом із тим, складений Скалатською міською радою Акт від 30 серпня 2019 року суперечить законодавству, оскільки скаргу повинна розглядати комісія із земельних питань, а результати такого розгляду затверджуються виконавчим органом ради на її пленарному засіданні, проте вказаних вимог Закону не дотримались. В січні 2020 року ОСОБА_2 повторно звернулась до Скалатської міської ради, у якій просила установити межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками, обстежити будівлі і споруди, а у випадку виявлення порушення скласти відповідні процесуальні документи проте отримали відповідь що для відновлення межових знаків між земельними ділянками необхідно звернутись у землевпорядну організацію, яка має відповідну ліцензію на розроблення технічної документації. Вважають дану відповідь незаконною, з огляду на те, що відповідно до п.4.3 Інструкції про відновлення меж земельної ділянки на місцевості здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК технічної документації із землеустрою, а тому немає потреби замовляти і розробляти таку документацію повторно, у зв`язку з чим вважають такі дії незаконними. Разом із тим, відсутність належного реагування Скалатської міської ради на звернення ОСОБА_2 викликали у ОСОБА_1 , котрій 74 роки і являється інвалідом ІІ групи, негативні психоемоційні зміни, зазнала моральних страждань, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 50 тисяч гривень моральної шкоди.

Позивач та їх представник в судове засідання не з`явились, проте подали суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задоволити, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву у якій просив справу розглянути у його відсутності проти задоволення позову заперечили.

Разом із тим, відповідачем Скалатською міською радою на адресу суду подано відзив, згідно якого посилаються на вимоги ст.ст. 15,16 ЦПК України щодо способу захисту та вказують, що відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Частинами 2 та 5 ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпоряджання земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів і областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. У зв`язку з чим просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи у його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, ознайомившись із відзивом представника відповідача, вважає, що заявлені позовні вимоги позивачів є безпідставними, необґрунтованими і до задоволення не підлягають, виходячи із наступних міркувань.

Ст.ст. 55, 124 Конституції України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а ст. 18 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції 1960 року кожен при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до даного Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 на підставі рішення Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області від 18.12.2012 року належить земельна ділянка площею 0.207 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 246, кадастровий номер : :02:001:0461.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.11.2007 року являється власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Будинок збудований на земельній ділянці, кадастровий номер : :02:001:0461; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 246, площа земельної ділянки 0.207 га.

21 січня 2020 року ОСОБА_2 звернулась із заявою у Скалатську територіальну громаду, згідно якої просила установити (відновити) межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками, обстежити спірні будівлі і споруди, про що скласти документ, у якому вказати, чи була зведена сусідом ОСОБА_3 огорожа з порушенням місцевих правил забудови, будівельних, санітарних і протипожежних норм, вжити заходів для усунення цих порушень і притягнення порушника до відповідальності.

Згідно Акту № 14 від 30 серпня 2019 року складений комісією Скалатської міської ради в складі голови комісії Магмет С.М., секретаря Скалатської міської ради, секретаря комісії Мокрій І.С. головного спеціаліста відділу ЖКГ Скалатської міської ради, Тихоліз Н.С. головного спеціаліста відділу земельних відносин та комунальної власності Скалатської міської ради Голик Х.Е. - юрисконсульта Скалатської міської ради при виїзді комісії, зі слів ОСОБА_2 встановлено, що обидві ділянки жителів є приватизованими. Виходячи з цього комісія Скалатської міської ради рекомендувала громадянці ОСОБА_2 звернутись до суду для вирішення спірного питання між нею та сусідом. В свою чергу комісією Скалатської міської ради роз`яснено гр. ОСОБА_2 зміст добросусідства, що передбачено ст. 103 ЗК України.

Згідно відповіді Державно архітектурно-будівельної інспекції України від 02.12.2019 року на скаргу ОСОБА_2 вбачається, що повноваження Управління щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 та Положенням про Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.06.2017 року № 934. Підставами для проведення позапланової перевірки відповідно до ч.1 ст. 41 ЗУ та п. 7 Порядку № 553 є, зокрема звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Відповідно до п.6.1.34 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» передбачено, що присадибні ділянки з боку вулиць та сусідніх ділянок допускається огороджувати. Встановлення огорожі не може погіршувати інсоляцію житлових будинків на суміжних територіях. Для розв`язання виникаючих конфліктів з питань влаштування огорож, їх конструкцій тощо, застосовується положення Земельного кодексу. Зведення на земельній ділянці, зокрема парканів, огорожі, входить до п.6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою КМУ від 07.06.2017 року № 406. Відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» питання щодо вирішення, зокрема земельних спорів належать до віддання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Крім того роз`яснено, що відповідно до п.1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері земельних відносин. Також відповідно до ст.ст. 386,391 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно відповіді Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області від 20.02.2020 року ОСОБА_2 повідомлено, що для відновлення межових знаків земельних ділянок та закріплення їх межовими знаками необхідно звернутись в землевпорядну організацію та укласти договір на проведення відповідних робіт. Щодо питання зведення огорожі по межі суміжних ділянок сусідом ОСОБА_3 то у відповідь на заяву вих.. №1808 від 18.07.2018 року роз`яснено норми встановлення паркану.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 разом із власником та позивачем ОСОБА_1 , у 2019 та 2020 роках зверталась із заявами у Скалатську територіальну громаду, згідно якої просила установити (відновити) межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками. У відповідь на звернення, Скалатською міською радою з посиланням на відповідні нормативно-правові акти позивачам роз`яснено, що для відновлення межових знаків земельних ділянок та закріплення їх межовими знаками позивачам необхідно звернутись в землевпорядну організацію та укласти договір на проведення відповідних робіт.

Частиною 3 ст. 158 ЗК України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно п.5 ч.5 ст.33 ЗУ «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками передбачено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року за №376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за № 391/17686. Згідно вказаної інструкції передбачено, що розроблення технічної документації із землеустрою та послуги щодо встановлення меж ділянок надають землевпорядні організації, що мають відповідну ліцензію на виконання землевпорядних робіт. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі здійснюється в присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок. Разом із цим, відповідно до п. 4.3. вказаної Інструкції передбачено, що відновлення межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України (2768-14) документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З аналізу законодавства вбачається що до компетенції селищних рад належить вирішення земельних спорів, проте саме відновлення меж земельних ділянок відноситься до компетенції земельних організацій, які мають відповідну ліцензію. Разом з тим, при вирішенні земельного спору з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян позивачу необхідно довести, що вказана земельна ділянка належить саме позивачу, із визначеними (закріпленими) межовими знаками.

Тобто при вирішенні земельного спору селищною радою чи судом позивачу необхідно надати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а також висновки (акти) землевпорядних організацій щодо порушення межових знаків їх знесення якщо такі мали місце.

У відповідності до ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 4 Європейської Хартії місцевого самоврядування передбачено, що повноваження і функції органів місцевого самоврядування в межах Закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручено іншому органу. Повноваження яким наділені органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключеними.

Згідно ст. 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні представниками позивача не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів бездіяльності Скалатської міської ради, що виразилось у відмові розглянути по суті її скаргу.

Разом із тим, позивач просить зобов`язати Скалатську міську раду обстежити муровану огорожу, яку звів сусід, про що скласти документ у якому вказати, чи порушив ОСОБА_3 правила забудови, будівельні, санітарні і протипожежні норми, проте позивачі не чітко виклали обставин, якими обґрунтовують свої вимоги не зазначили доказів, що підтверджують вказані обставини, не зазначили які саме конкретно норми Закону порушила Скалатська міська рада при розгляді звернень позивачів.

Крім того питання, які ставлять позивачі у своїх вимогах, на думку суду, є передчасними, оскільки встановити наявність порушень ДБН з боку суміжного власника земельної ділянки при будівництві паркану відповідними компетентними органами, а також інших порушень, на які посилаються позивачі, можливе лише після відновлення меж земельної ділянки та відповідність межовим знаками, що були встановлені при приватизації земельної ділянки позивачем ОСОБА_1 .

На думку суду, розгляд звернень позивачів відповідачем проведено з дотримання вимог чинного законодавства, є обґрунтованим, законним, справедливим по відношенні до сторін, роз`яснено порядок відновлення меж земельних ділянок, не порушуючи право власності іншого суміжного власника, тобто таким де враховані інтереси обох сторін та дотримано розумного дисбалансу між суспільними та державними інтересами.

При цьому не заслуговують на увагу доводи позивачів про те, що для відновлення меж земельної ділянки необхідно замовляти і розробляти нову технічну документацію, оскільки таке посилання не ґрунтується на вимогах Закону, позаяк відновлення меж земельної ділянки на місцевості здійснюється на підставі раніше розробленої технічної документації, про що наголошувалось позивачам у відповідях Скалатської міської ради.

За вказаних обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Скалатської міської ради про визнання незаконною бездіяльність Скалатської міської ради, зобов`язання вчинення дій, стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, 13,15,16 ЦК України ст. ст. 152, 158 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Скалатської міської ради про визнання незаконною бездіяльність Скалатської міської ради, зобов`язання вчинення дій, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків