Справа № 361/7128/20
Провадження № 2/361/412/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Удовенко Д.С., Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

у с т а н о в и в :

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 14 березня 2017 року між сторонами був укладений усний договір підряду, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язувався виготовити сортувальну лінію та три преси з подальшим встановленням на території ТОВ «Комплекс Вокзальний», на загальну суму 26000 доларів США. 14.03.2017р. відповідач отримав від позивача завдаток за виготовлення сортувальної лінії і 3 пресів в розмірі 13000 доларів США (тринадцять тисяч доларів США), що за курсом НБУ еквівалентно 349629,80 гривень. Також 09 червня 2017 року відповідач доотримав від позивача ще 13 000 доларів США (тринадцять тисяч доларів США), що за курсом НБУ еквівалентно 339939,60 гривень. 22.06.2020р. на адресу відповідача позивачем була подана вимога про виконання зобов`язання протягом 30 днів з моменту отримання вимоги або повернення отриманих коштів. Дана вимога була вручена Відповідачу 30.06.2020р., але відповіді на вимогу так і не надано, роботи не виконані і кошти не повернуті. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути на його користь сплачений 14.03.2017р. завдаток і додатково суму у розмірі завдатку разом 699259,60 гривень та сплачені 09.06.2017р. кошти в сумі 339939,60 гривень, а всього 1039199,20 гривень. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили відмовити в повному обсязі, зазначали, що за статтею 570 ЦК України за завдатком саме відповідач є кредитором, письмового договору підряду з усіма умовами не уклали, відповідач виконав роботи на всю суму і передав їх позивачу. Відповідач зазначив, що розписки писав, але кошти отримав не в ці дні. Також представник відповідача вказала на пропуск позивачем строку позовної давності. Суд, заслухавши у судовому засіданні думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 14 березня 2017 року між сторонами був укладений усний договір підряду, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язувався виготовити сортувальну лінію та три преси з подальшим встановленням на території ТОВ «Комплекс Вокзальний», на загальну суму 26 000 доларів США. Суд позбавлений можливості встановити всі умови даного договору підряду в силу його усної форми, однак суд переконаний у такій усній домовленості і така домовленість підтверджена поясненнями сторін та розпискою з посиланням на предмет підряду, місце встановлення, часткову комплектність та вартість робіт. Відповідно до розписок, 14.03.2017 р. ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти як завдаток за виготовлення сортувальної лінії і трьох пресів в розмірі 13 000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 349629,80 грн. 09 червня 2017 року ОСОБА_2 доотримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 13 000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 339939,60 грн. (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. До суду не надано будь-яких доказів виконання робіт відповідачем і доказів прийняття таких робіт позивачем. Оскільки в суді не було доведено факту виконання робіт за договором підряду, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем своїх зобов`язань, та що отримані за невиконаним зобов`язанням кошти підлягають поверненню. Разом з цим суд не знайшов підтвердження позовним вимогам позивача про стягнення з відповідача додаткової суму у розмірі завдатку на суму 349629,80 грн. Верховний Суд в постанові від 17 червня 2021 року у справі № 711/5065/15-ц вказав, що згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до ст. 570 ЦК завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. За договором підряду позивач є кредитором, а відповідач є боржником, тому завдаток за таким договором мав надати відповідач, як боржник на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Суд вважає, що отримані відповідачем 14.03.2017 і 09.06.2017 грошові кошти від позивача не є завдатком в розумінні ст. 570 Цивільного кодексу України. Ці кошти мають правову природу авансу і є платежами за договором. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення із Чорного отриманих коштів за невиконане зобов`язання в розмірі 13 000 доларів США (тринадцять тисяч доларів США), що за курсом НБУ еквівалентно 349 629,80 гривень та 13 000 доларів США (тринадцять тисяч доларів США), що за курсом НБУ еквівалентно 339 939,60 гривень, всього 26 000 доларів США (двадцять шість тисяч доларів США), що за курсом НБУ еквівалентно 689 569,40 гривень. Щодо заперечень представника відповідача про застосування наслідків пропуску позовної давності, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У ч. 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як встановлено судом, строк для виконання робіт відповідачем не був визначений. А вимогу про виконання зобов`язання протягом 30 днів позивач направив відповідачу 22.06.2020р., яку він отримав 30.06.2020р. Таким чином суд приходить до висновку, що строк виконання зобов`язань у відповідача настав протягом 7 днів з дня отримання вимоги від 22.06.2020р., тобто 29.06.2020р. Позов поданий у жовтні 2020 року, з цього вбачається, що строк позовної давності позивачем не було пропущено. З підстав, передбачених ст.141 ЦПК, при вирішенні спору суд вважає за необхідне частково стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Позивач при поданні позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 10391,99 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6895,69 грн. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 261, 264, 509, 525, 570 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 13000 (тринадцять тисяч) доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 349629,80 грн. та 13000 (тринадцять тисяч) доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 339939,60 грн., всього 26000 (двадцять шість тисяч) доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 689569,40 грн. В іншій частині позову відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6895 (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 69 коп. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський