ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

секретар: Бродська В.О.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2022 року про призначення повторної судово-психіатричної експертизи по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДСПЕЦСЕРВІС" про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив поділити майно подружжя.

Також із зустрічним позовом звернулася ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

У грудні 2021 року ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання про призначення у справі повторної судово-психіатричної експертизи мотивуючи це тим, що на проведення експертизи позивач надав недостовірний та недопустимий доказ, а саме медичну картку амбулаторного хворого № 0171 , яка не є медичною документацією та не може свідчити про стан здоров`я позивача, не містить інформацію щодо предмета доказування. Окрім того, вказує, що висновок судово-психіатричного експерта у якому зазначено, що ОСОБА_3 страждав на психічне захворювання не грунтуються на медичній документації, що викликає сумніви у правильності такого висновку.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2022 року призначено по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ТОВ "БУДСПЕЦСЕРВІС" про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя повторну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання, що вказані представником відповідача за первісним позовом.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просив скасувати ухвалу місцевого суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі вказує, що суд при постановленні ухвали про призначення повторної експертизи фактично поставив під сумнів повноту та професійність виконання безпосередніх обов`язків керівником Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» та експертами, оскільки вони здійснювали перевірку медичної документації, що була надана для проведення експертизи та вважали її належною та достатньою для проведення експертизи.

Посилання в ухвалі місцевого суду на те, що в основу висновку експертизи № 66 від 16.05.2019 року покладені виключно дані медичної картки амбулаторного хворого № 0171 на її думку є передчасними, оскільки висновок в першу чергу грунтується на відомостях, що отримані в результаті психіатричного огляду особи.

Вказує, що той факт, що Громадська організація « Приватна психіатрична клініка» не має ліцензії на медичну практику жодним чином не впливає на законність медичної документації, що складена лікарем, який має відповідну ліцензію на медичну психіатричну практику.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про призначення повторної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що судово-психіатрична експертиза у справі призначена судом та виконана з істотним порушенням процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, що викликає сумнів у правильності висновку експертизи. Тому є підстави для призначення у справі повторної судово- психіатричної експертизи.

Так, відповідно до ч. 2ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно з ч. 1ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються на дослідження та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

З матеріалів справи вбачається, що висновок судово-психіатрчної експертизи № 66 від 16.05.2019 року складено на підставі копії медичної картки амбулаторного хворого № 0171 та виготовлено Громадською організацією «Приватна психіатрична клініка» ФОП ОСОБА_7 , що не має відповідної ліцензії на проведення господарської діяльності з медичної практики. Зазначене підтверджується листом МОЗ від 08.07.2019 року вих. № 17/53/1519-19/ НОМЕР_1 .

Наведене свідчить про порушення ст. 107 ЦПК України при призначенні та проведенні судово-психіатричної експертизи, а отже, викликає сумніви в правильності висновку судово-психіатричної експертизи № 66 від 16.05.2019 року.

За таких обставин місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для призначення повторної судової психіатричної експертизи у справі, оскільки первісна судово-психіатрична експертиза у справі призначена судом та виконана з істотним порушенням процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

Г.Л. Карпушин