Справа № 697/1401/22
Провадження № 2/697/443/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якому вказала, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитину не надає, а тому утримання дитини позивач здійснює сама. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так як відповідач не надає допомогу для дитини та матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку позивач змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше розміру, визначеного ч.2 ст. 182 СК України, починаючи з дати подання позовної заяви і до повноліття дитини та на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років.

Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він також звернувся до суду з позовом про оспорювання свого батьківства. Якщо буде доведено, що він є батьком дитини, то він погоджується сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини та дружину в розмірі 1/8 частини від свого доходу. Вказав, що він працює, але його дружина має більші доходи ніж він, отримує аліменти на дітей від попереднього шлюбу і колишній чоловік їй матеріально допомагає. Також він бере участь в утриманні дитини, перераховуючи кошти на ім`я дружини.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, вислухавши пояснення відповідача, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2021 (а.с.6).

Відповідач є батьком дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с.5).

Як вбачається із довідки про склад сім`ї № 235 від 01.09.2022 виданої старостою села Яблунів Канівської міської ради Черкаської області, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, що ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання неповнолітньої дитини, про що свідчить поданий до суду позов, тому кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з неповнолітньою дитиною, домовленості щодо матеріальної допомоги на її утримання сторони не досягли, однак, виходячи з того, що він у свідоцтві про народження цієї дитини зазначений батьком і запис про народження дитини не вчинявся на підставі ст. 135 СК України, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання цієї неповнолітньої дитини на користь позивача, яка проживає разом з дитиною на даний час.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Доказів про розмір доходу відповідача, наявності у власності відповідача нерухомості чи іншого цінного майна, що могло бути взято судом до уваги при вирішенні розглядуваного спору, сторонами не надано.

Однак з огляду на те, що відповідач є працездатного віку, працює, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування, відсутності доходу, майна, наявності інших утриманців ним суду не надано, суд, вирішуючи спір, виходить з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Доводи відповідача про те, що він має сумнів у його кровному спорідненні із неповнолітньою дитиною і врахування цього судом при вирішенні спору про стягнення аліментів, суд вважає неприйнятними, оскільки така обставина відповідачем не доведена документально.

Крім того, у відповідності з ч. 2 ст. 252 ЦПК України наявність спору про батьківство(материнство) не є підставою для зупинення провадження у справі про стягнення аліментів, так як це суперечитиме, в першу чергу інтересам неповнолітньої дитини.

Із сукупності оцінених судом доказів є підстави для висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, яку за законом зобов`язаний належним чином забезпечувати і утримувати.

При цьому суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням когось з подружжя як батьків дитини спільного проживання з дитиною.

Таким чином, позовні вимоги стосовно стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше розміру визначеного ч.2 ст. 182 СУ України, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає наступне.

Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і у випадку розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить їй незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. Доказів, які б вказували на неможливість працювати в судове засідання не надано. Також не надано відомостей, чи наявна у відповідача інвалідність, чи є у нього на утриманні інші особи, чи є інші стягнення з його доходів.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка об`єктивно обмежена у можливості працювати і утримувати себе.

Доказів того, що відповідач надає добровільно допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суду не надано. Враховуючи вказані вище обставини, а також часткове визнання відповідачем цієї вимоги, суд дійшов висновку що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку підлягає до часткового задоволення в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 1736,70 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 82, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-184, 191 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючій АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючій АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання, до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.09.2022.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір в сумі 1736,70 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.12.2022.

Головуючий Л . О . Колісник