Справа № 947/148/22
Провадження № 2/947/1380/22
30.05.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.
за участю ОСОБА_1 та представника позивача - адвоката Вознюк М.П.,
ОСОБА_1 та її представник - адвокат Вознюк М.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов в повному обсязі, також представник не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши позивача, представника позивача - адвоката Вознюк М.П., суд приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Положення ст.ст. 1216, 1217 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1261 ЦКУ, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 3 ст.1267 ЦК України визначено, що спадкоємці за письмовою угодою, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
ОСОБА_1 після смерті сина звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, при цьому письмової відмови в оформленні права на спадщину у вигляді грошових коштів які знаходяться на депозитному рахунку ОСОБА_2 не отримувала, а тому не позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.
Доводи ОСОБА_1 про те, що грошові кошти незаконно покладені на рахунок ОСОБА_2 судом не приймаються до уваги, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин, крім того норми закону ст.ст.388,1062 ЦК України, не можуть бути застосовані до даних правовідносин.
При таких обставинах суд вважає вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не вірно обраний спосіб захисту.
При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-83, 263-265, 273, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,-
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2022 року.

Суддя Огренич І. В.