Справа № 569/4283/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей звернулась ОСОБА_1 .

В своєму позові позивач зазначає, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2010 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час вони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, офіційно працює в ТОВ «АКРІС АГРО ГРУП». Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона вимушена звернутися до суду, прохаючи задовільнити позов та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. з 1 березня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, всі позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить стягнути з нього аліменти в розмірі 4000,00 грн. на двох дітей - синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно, з моменту подання позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2010 року від якого мають двох неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні:

кс.копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 06 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №2429. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

кс.копією свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_2 виданим 07 серпня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області з якого вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №2616.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, заявлений розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути, а саме по 4000,00 грн. щомісячно на двох дітей визнаний відповідачем в повному розмірі, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Однак, стягнення аліментів слід проводити у відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України, а саме з дня подачі позову до суду - 07 квітня 2022 року, а не з 1 березня 2022 року, як просить позивач у своєму позові.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, в тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273, 354 ЦПК України, ст.ст.141,160,180-183 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 07 квітня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 992,40 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов