Справа № 214/8617/21
13 червня 2022 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Хомініч С.В.,
за участю: секретаря судового засідання Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №214/8617/21
за позовом ОСОБА_1 ,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: ОСОБА_3 ,
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася 18.10.2021 до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування пред`явлених вимог вказала, що 14.08.1992 на підставі рішення виконкому Жовтневої ради народних депутатів матері позивачки ОСОБА_4 було видано ордер №287 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Ордер видано на проживання у вказані квартирі ОСОБА_4 та її дітям - ОСОБА_1 , 1975 року народження, ОСОБА_2 , 1983 року народження. На сьогоднішній день у даній квартирі є зареєстрованими позивачка ОСОБА_1 , її син ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_2 . Вже більше 10 років ОСОБА_2 у даній квартирі не проживає у вказаній квартирі. Останній раз він з`явився у 2015 році, пожив близько місяця і знову пішов. Особистих речей відповідача в квартирі немає. Сторони не спілкуються, його місцезнаходження позивачці невідоме. Реєстрація відповідачів у квартирі за умов його фактичного непроживання в ній ставить позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки нарахування платежів за комунальні послуги здійснюється з розрахунку зареєстрованих у приміщенні осіб. Крім того, позивачка позбавлена права оформити субсидію, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 18.11.2021 позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано від Саксаганського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) актовий запис про народження ОСОБА_2 .
На виконання ухвали в частині витребування доказів, 09.02.2022 надійшла відповідь з Саксаганського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.54-55).
В тексті позову позивачкою заявлено клопотання про виклик та допит свідків, від якого у поданій 13.06.2022 заяві представник відмовився, просив його не розглядати і така відмова прийнята судом.
Правом на участь позивач та її представник не скористались. Представник позивача ОСОБА_6 подала клопотання про розгляд справи без її та позивачки участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідач про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, причини неявки не відомі, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
Треті особи у судове засідання не прибули, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, при прийнятті рішення покладалися на розсуд суду.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення сторін, неявку відповідача до суду без поважних причин, не подання відзиву, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача та її представника проти заочного розгляду справи.
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , була отримана у користування від держави на підставі ордеру №287 від 20.08.1992, виданого на ім`я ОСОБА_4 , як уповноваженого наймача, сім`я якого складається із трьох чоловік: ОСОБА_4 - матері, ОСОБА_1 - дочки, ОСОБА_2 - сина (а.с. 6).
Також, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1 , матір`ю якої є ОСОБА_4 (а.с. 12).
ОСОБА_1 24.02.2018 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області зроблено актовий запис №48, та після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с. 10).
ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зазначено у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 11).
Відповідно до довідки КОМ ДІС «НОВА КОМ» від 21.09.2021, у зазначеному житловому приміщенні зареєстровані позивач ОСОБА_1 - наймач, її син ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2 (а.с. 5).
При цьому, як слідує із акту від 07.10.202, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 з 2010 року не проживає у квартирі №59 даного будинку (а.с. 7).
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі протягом тривалого часу без поважних причин, у зв`язку з чим втратив право користування цим житловим приміщенням.
Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між членами сім`ї уповноваженого наймача неприватизованого житлового приміщення, у зв`язку з чим регулюються ст.71 ЖК УРСР.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статі 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно з законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції України).
Згідно із ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до положень ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку.
З аналізу вказаної норми слідує, що наявність у особи статусу наймача або члена сім`ї наймача не є визначальним при вирішенні питання щодо їх права на користування житловим приміщенням та реєстрації в ньому. Обов`язковими умовами для цього є: 1) встановлення факту відсутності особи в займаному ним приміщенні понад встановлені законом строки, та 2) відсутність без поважних на те причин, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
Разом з тим, положеннями ч. 3 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає.
З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 в житловому приміщенні, яке наразі перебуває у володінні та користуванні позивача, не проживає понад 6 місяців без поважних причин, а саме з 2010 року, квартиронаймачем відповідач ОСОБА_2 не є, дійсне місцезнаходження відповідача не відоме, в той час як реєстрація його місця проживання створює позивачеві перешкоди в користуванні квартирою, обмежуючи її майнові права, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленої позивачем вказаної негаторної вимоги та необхідність її задоволення із визнанням ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» (зі змінами), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Аналогічні приписи містяться в п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207. При цьому, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки 908,00 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 1).
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 таки, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривні 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_6 , адреса робочого місця: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не зареєстровано, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, , юридична адреса: вул. Володимира Великого, буд. 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Хомініч С.В.