Провадження № 2/734/658/22 Справа № 734/392/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 червня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюк Т.І.,

при секретарі судових засідань - Красівській Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник: ОСОБА_2 до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, про встановлення факту що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, про встановлення факту що має юридичне значення.

В обґрунтування позову вказала наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . На день смерті він постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 і мав слідуючий склад сім`ї - дружина ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на праві приватної власності.

Ще за життя 31 липня 2020 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений виконуючим обов`язки старости Бобруйківського старостинського округу Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області Стригою Ольгою Петрівною та зареєстрований в реєстрі за № 8.

Цим заповітом ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «усе моє майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , заповідаю - ОСОБА_1 в цілому».

Заповіт станом на 08 липня 2021 року (день смерті заповідача) не змінювався і не скасовувався.

Позивач у справі, як спадкоємець за заповітом, звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рожець Алли Петрівни, де заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 .

Дружина ОСОБА_3 , мати позивача - ОСОБА_4 подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

В той же час приватний нотаріус звернув увагу на те, що заповіт не був зареєстрований в Спадковому реєстрі та на розбіжності зазначення року народження заповідача в свідоцтві про смерть (1957 р.) і заповіті (1951 р.).

Останнє є перешкодою для позивача в реалізації своїх спадкових прав.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, але попередньо надали заяви до суду про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати.

Представник відповідача, Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 12 липня 2021 року виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району, актовий запис № 219.

На день смерті ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 і мав слідуючий склад сім`ї - дружина ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою виконкому Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 3-258 від 24 листопада 2021 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87331284 від 17 травня 2017 року.

Ще за життя 31 липня 2020 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений виконуючим обов`язки старости Бобруйківського старостинського округу Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області Стригою Ольгою Петрівною та зареєстрований в реєстрі за № 8.

Цим заповітом останній, на випадок своєї смерті, зробив таке розпорядження: «усе моє майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , заповідаю - ОСОБА_1 в цілому».

Заповіт станом на 08 липня 2021 року (день смерті заповідача) не змінювався і не скасовувався.

Позивач, ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рожець Алли Петрівни, де заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 № 184/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67267981 від 12 листопада 2021 року.

Дружина ОСОБА_3 , мати позивача - ОСОБА_4 подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

В той же час приватний нотаріус звернув увагу на те, що заповіт не був зареєстрований в Спадковому реєстрі та на розбіжності зазначення року народження заповідача в свідоцтві про смерть (1957 р.) і заповіті (1951 р.). Останнє є перешкодою в реалізації позивачем своїх спадкових прав.

19 листопада 2021 року заповіт ОСОБА_3 був зареєстрований у Спадковому реєстрі, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67388982 від 19 листопада 2021 року.

Відповідно до змісту заповіту, встановлено, що в ньому заповідачем вказаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , місце народження - місто Київ, проживає - АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 , виданому 12 липня 2021 року виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, дата народження вказана ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - Україна, місто Київ, помер у віці 64 років.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого 19 січня 1957 року Міським бюро ЗАГС Управління міліції міста Києва, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження - м. Київ, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 19 січня 1957 року зроблено відповідний запис за № 121, місце реєстрації - м. Київ.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - місто Київ, виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 14 січня 1997 року.

Відповідно до копії дублікату картки фізичної особи-платника податків, видана ДПІ у Дніпровському районі м. Києва ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про отримання ідентифікаційного номера НОМЕР_2 , наданого Державною податковою адміністрацією України згідно з даними, заповненими ним в обліковій картці.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції 06 серпня 2013 року, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження - Україна, місто Київ, громадянин України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 06 серпня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 83, місце державної реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції.

Згідно з довідкою № 3-257 від 24.11.2021 року виданої виконкомом Козелецької селищної ради, встановлено, що дійсно 31 липня 2020 року виконуючим обов`язки старости Бобруйківського старостинського округу Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області Стригою О.П. був посвідчений заповіт громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , місце народження - місто Київ, проживав АДРЕСА_1 , за яким усе своє майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , заповідав ОСОБА_1 . Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 8. Після смерті ОСОБА_3 було виявлено помилку, допущену при написанні заповіту в даті його народження, а саме « ІНФОРМАЦІЯ_3 », замість правильної: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Згідно засвідченого 24 листопада 2021 року старостою ОСОБА_5 витягу з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2020 рік під номером нотаріальної дії 8 зазначено: дата вчинення нотаріальної дії - 31 липня 2020; прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, ідентифікаційний номер фізичної особи, до якої вчиняється нотаріальна дія (її представника) - ОСОБА_3 ; документи, за якими встановлено особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії - паспорт НОМЕР_5 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 14.01.1997; зміст нотаріальної дії. Місце вчинення нотаріальної дії - заповіт; сума сплаченого державного мита або сума оплати за вчинену нотаріальну дію - 0,85 грн; підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії - проставлено підпис).

Позивач, ОСОБА_1 вважає, що при складанні заповіту було допущено помилку в зазначенні року народження ОСОБА_3 .

Згідно тексту заповіту він записаний ОСОБА_6 на його, заповідача, прохання та з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Розбіжність у зазначенні року народження у заповіті з іншими документами виникла через допущення описки при складанні заповіту і є формальною обставиною, механічною помилкою.

Співпадання даних про дату, місце народження, прізвище, ім`я, по-батькові, податковий номер, серію та номер паспорта спадкодавця у вказаних документах доводить, що зазначений заповіт належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 був чоловіком матері позивача - ОСОБА_4 .

Родинні відносини позивача у справі, ОСОБА_1 з ОСОБА_4 підтверджуються наступним, а саме:

- свідоцтвом серія НОМЕР_7 від 08 вересня 1973 року про народження ОСОБА_7 , актовий запис № 17 від 12 травня 1973 року, батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- довідкою відділу реєстрації актів громадянського стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області № 508 від 12 грудня 2003 року про одруження громадян ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , актовий запис № 56, подружжю присвоєні прізвища ОСОБА_11 ;

- свідоцтвом серія НОМЕР_8 від 17 серпня 1993 року про укладення шлюбу громадянами ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , подружжю присвоєні прізвища ОСОБА_13 ;

- свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_6 від 06 серпня 2013 року про реєстрацію шлюбу громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подружжю присвоєні прізвища ОСОБА_14 .

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст. 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Частиною 1 ст. 1251 ЦК України передбачено якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні сі,зави про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Враховуючи, що в заповіті допущено помилку та не правильно зазначено рік народження заповідача, виникла необхідність встановити факт належності ОСОБА_3 заповіту, складеного ним, оскільки його встановлення має юридичне значення для позивача у справі, ОСОБА_1 , тобто дає можливість реалізувати їй свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що від доведення вказаного факту залежить виникнення у позивача права на спадкування та не виключаючи можливість виникнення спору про право, ОСОБА_1 звертається до суду з позовом в порядку позовного провадження.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні в справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, щодо встановлення факту належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документу - заповіту, оскільки позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 1233, 1235, 1235, 1251 ЦК України, керуючись ст.ст. 3-5, 10-13, 76-81, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник: ОСОБА_2 до Козелецької селищної ради, Остерської міської ради про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Київ, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - заповіту, складеного в селі Бобруйки Козелецького району Чернігівської області 31 липня 2020 року, посвідченого виконуючим обов`язки старости Бобруйківського старостинського округу Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області Стригою Ольгою Петрівною та зареєстрованого в реєстрі за № 8, згідно тексту якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , місце народження - місто Київ, проживає - АДРЕСА_1 , заповідає усе своє майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 в цілому.

Судовий збір з відповідача не стягувати.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя: