Справа № 128/3005/21
Провадження № 22-ц/801/1996/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Ганкіної І.А., повний текст якого складено 20 грудня 2021 року

у справі № 128/3005/21

за позовом Комунального підприємства «ТУРБОТА» Стрижавської селищної ради (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про стягнення заборгованості,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року КП «ТУРБОТА» Стрижавської селищної ради звернулося в районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилалось на те, що 01 березня 2013 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг № 1108.

30 січня 2014 року Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради було прийнято рішення № 14 «Про визначення виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, водопостачання, водовідведення та вивозу рідких нечистот у житловому фонді», відповідно до якого КП «ТУРБОТА» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, водопостачання, водовідведення та вивозу рідких нечистот.

В період з 2014 по 2019 роки Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради приймались рішення «Про затвердження тарифів КП «ТУРБОТА», зокрема, тарифів на утримання будинків та прибудинкової території, на вивезення твердих побутових відходів на території смт. Стрижавка та селища Славне, на надання послуг з водопостачання та водовідведення по житловому масиву «СВК» в смт. Стрижавка».

Відповідач не в повній мірі сплачувала нараховану їй плату за житлово-комунальні послуги, а тому за період з вересня 2018 року по серпень 2021 року виникла заборгованість на суму 12 683,11 грн.

Наказом Вінницького районного суду Вінницької області від 18.12.2020 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги. Проте ухвалою цього ж суду від 20.09.2021 судовий наказ скасований з підстав наявності спору щодо суми заборгованості між стягувачем та боржником.

Разом з тим, відповідач в подальшому уникає від повної оплати наданих їй комунальних послуг за тарифами, встановленими Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради.

Зазначене й стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 12 683,11 грн, що складаються із послуг з водопостачання та водовідведення, послуг з вивезення твердих побутових відходів, утримання будинків та прибудинкової території.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «ТУРБОТА» Стрижавської селищної ради заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 12 683,11 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270, 00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

23 червня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року постановленим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів, що мають значення для вирішення справи.

Доводи апелянта полягають у тому, що умовами укладеного між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг встановлено тарифи, які на думку апелянта є чинними дотепер, а тому оплату за комунальні послуги вона здійснювала згідно цих тарифів. Вважає, що у разі зміни тарифів КП «ТУРБОТА» мало б повідомити про це її як споживача, а також внести відповідні зміни до укладеного між сторонами договору.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач КП «Турбота» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи таке рішення правильним та обґрунтованим.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 29 листопада 2022 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції у справі, яка не відноситься до категорії тих, що не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК України) з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12683,11 грн), колегією суддів вирішено призначити в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 01 березня 2013 року між Комунальним підприємством «ТУРБОТА» Стрижавської селищної ради та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання житлово-комунальних послуг №1108.

30 січня 2014 року Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради було прийнято рішення № 14 «Про визначення виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, водопостачання, водовідведення та вивозу рідких нечистот у житлову фонді», яким КП «ТУРБОТА» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, водопостачання, водовідведення та вивозу рідких нечистот.

10 грудня 2014 року Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради було прийнято рішення № 174 «Про затвердження тарифів КП «ТУРБОТА» на утримання будинків та прибудинкової території» (а.с. 15).

30 листопада 2016 року Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради було прийнято рішення № 158 «Про затвердження тарифів КП «ТУРБОТА» на вивезення твердих побутових відходів на території смт Стрижавка та селища Славне».

12 червня 2018 року Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради було прийнято рішення № 82 «Про затвердження тарифу КП «ТУРБОТА» на надання послуг з водопостачання та водовідведення по житловому масиву «СВК» в смт Стрижавка».

17 грудня 2018 року Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради було прийнято рішення № 157 «Про затвердження тарифів КП «ТУРБОТА» на надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на території смт Стрижавка та селища Славне».

18 квітня 2019 року Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради було прийнято рішення № 75 «Про затвердження тарифів КП «ТУРБОТА» на утримання будинків та прибудинкових територій в житлових масивах «Агромаш» та «СВК» в смт Стрижавка».

Станом на 31 серпня 2021 року по сплаті спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг за період з вересня 2018 року по серпень 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 виникла заборгованість на суму 12683,11 грн.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є користувачем житлово-комунальних послуг, які надаються КП «Турбота», і як споживач, вона зобов`язана оплачувати ці послуги згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляє аргументи, які викладені в апеляційній скарзі, з таких мотивів.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, ЖК України та спеціальним законодавством Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами статті 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За змістом Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно частини першої статті 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Так, статтею 7 Закону (у редакції чинній на час укладення договору про надання житлово-комунальних послуг) визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Аналогічна норма закріплена у частині третій статті 4 Закону (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У статті 31 Закону (у редакції чинній на час укладення договору про надання житлово-комунальних послуг) зазначено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2013 року між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Турбота» Стрижавської селищної ради укладено договір № 1107 про надання житлово-комунальних послуг, за умовами якого тарифи на послуги становлять: 0,50 грн за 1 кв. м. з утримання будинку та прибудинкової території; 1,92 грн/м. куб. з централізованого постачання холодної води; 3,29 грн/м. куб. з водовідведення.

Зазначеним договором п. 4.6. передбачено, що оплата за новими тарифами здійснюється споживачем без внесення змін до даного договору.

Звертаючись до суду з цим позовом, КП «Турбота» як на підставу своїх позовних вимог посилалося на те, що відповідач всупереч вимогам закону і умовам укладеного між ними договору уникає сплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі (послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів), що призвело до утворення заборгованості в сумі 12 683,11 грн.

Як встановлено матеріалами справи, виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради, з дотриманням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ухвалено рішення про затвердження тарифів КП «Турбота».

Так, рішенням № 75 від 17 квітня 2019 року затверджено економічно обґрунтовані тарифи на утримання будинку та прибудинкової території, зокрема, тариф на обслуговування 1 м. кв. на даний час становить 2,34 грн.

Рішеннями № 158 від 30 листопада 2016 року та № 157 від 17 грудня 2018 року затверджено тарифи на надання послуги з вивезення твердих побутових відходів 10, 11 грн та 81,05 грн (відповідно), який діє на даний час.

Рішенням № 81 від 12 червня 2018 року затверджено тариф на надання послуги з постачання холодної води, з розрахунку 6,25 грн/ м. куб. та з водовідведення 17,66 грн/м. куб.

Встановивши, що договір від 01 березня 2013 року, який було укладено між сторонами, не розірвано та не визнано недійсним з підстав його невідповідності чинному законодавству, а також і те, що обґрунтованість та законність зміни тарифів з житлово-комунальних послуг відповідачем в судовому порядку не оскаржувалось, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог і відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги.

Як випливає з відзиву на позовну заяву і доданих до нього доказів (а.с. 31), а також доводів апеляційної скарги, відповідач помилково вважає чинними і незмінними встановлені при укладенні договору в 2013 році тарифи, і наполягає на тому, що вона повинна сплачувати за надані комунальні послуги відповідно до цих тарифів.

Так, відповідно до наданих нею письмових доказів (а. с. 35-41), позивач щомісячно отримувала рахунки за надані житлово-комунальні послуги, в яких чітко вказані види наданих послуг із зазначенням їх кількісних показників, прийнятих в установленому законом порядку тарифів, а також сум, що підлягають для сплати.

Натомість відповідач виправляла суми в цих рахунках на власний розсуд, визначала в такий спосіб значно менші суми, і сплачувала їх, що підтверджується розрахунками позивача.

При цьому вона продовжувала отримувати відповідні житлово-комунальні послуги, не оскаржувала рішення органу місцевого самоврядування про встановлення нових (вищих) тарифів, не зверталася до позивача за перерахунком послуг з цих підстав.

Так само позивач ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не подавала заяв про застосування строку позовної давності, не оспорювала наданий позивачем розрахунок з цих підстав і не подала контррозрахунок.

Отже вирішуючи спір, суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, Суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2022 року, без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська