Справа № 368/1170/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2022 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Закаблук О.В.

при секретарі- Балацька В.В.

За участі:

Скаржник - ОСОБА_1

- розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольги Володимирівни, яка подана в порядку ст. 447 ЦПК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

03.12.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольги Володимирівни, яка подана в порядку ст. 447 ЦПК України, в якій скаржник просить суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Прийняти дану скаргу до розгляду.

2. Дії державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Качанюк О.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 25 листопада 2021 року за ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/913/21 від 04.11.2021 року, визнати неправомірними.

3. Скасувати повідомлення державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Качанюк О.В. про винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 25 листопада 2021 року за ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/913/21 від 04.11.2021 року.

4. Повернути ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/913/21 від 04.11.2021 року до Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для подальшого виконання.

5. На підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" звільнити його від сплати судового збору.

03.12.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи була визначена суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І.

07.12.2021 року суддею Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. було подано заяву про самовідвід від участі в даній справі.

07.12.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, згідно якої самовідвід судді Шевченко І.І., - задоволено, а справу повернено до канцелярії Кагарлицького районного суду для визначення іншого судді цього ж суду для розгляду справи по суті.

07.12.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В.

23.12.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області на підставі ст.ст. 447, 448 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття прорвадження та призначено справу до слухання на 10 год. 00 хв. 26.01.2022 року.

26.01.2022 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 09.02.2022 року в зв`язку з неявкою представника Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

В судовому засіданні, яке відбулося 09.02.2022 року, скаржник ОСОБА_1 вимоги, викладені в прохальій частині скарги, - підтримав, обгрунтовував свою. правову позицію обставинами та нормами права, які викладені ним в мотивувальній частині скарги.

В судове засідання, представник Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, не надслав на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутніть, відповідно, - неявку такого представника в судове засідання суд визнав за неповажну, та таку, - яка не перешкоджала розгляду справи по суті.

Суд, вислухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення вимог, викладених в скарзі, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

04 листопада 2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області у цивільній справі № 368/913/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, поділ боргів подружжя, - було винесено ухвалу про забезпечення позову, - шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна, а саме: - житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами загальною площею 111,4 кв.м, з них житлової 86,5 кв.м, будівлі та споруди: «Г» - сарай, «Е - гараж, «h1» - ворота, «h2» - хвіртка, «h3» - огорожа, «h» - огорожа, «І»- криниця, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Дану ухвалу було направлено на виконання до Кагарлицький відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). .

Проте, на адресу Стягувача - ОСОБА_1 з державної виконавчої служби надійшло повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 25.11.2021 року, та було повернуто без виконання ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/913/21 від 04.11.2021 року.

Повідомлення обгрунтовано тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 п. 3 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», так як не містить дату народження, адресу місця реєстрації (проживання) боржника, що унеможливлює виконання рішення суду та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте, суд не погоджується з такою позицією державного виконавця, з огляду на наступне:

- Так, дійсно, у відповідності до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка-його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб), або прізвище, ім`я, та, за наявності, - по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

- Згідно п 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61 -331 св 18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, ооганізацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасникі. виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника,адреса його реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681 св 18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Отже, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним».

Така правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цсІ4.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допустила, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE,. № 18357/91, § 40, ССПЛ. від 19 березня 1997 року).

Таким чином, сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Отже, відсутність у виконавчому документі дати народження, адреси місця реєстрації (проживання) боржника не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа, а тому дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану Лебедєву О.М. без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», - є такими, що не відповідають вимогам закону.

Окрім цього, виконання судового наказу пов`язано з накладення заборони відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, а отже не виконання даного виконавчого документу може призвести до невиправних наслідків для стягувача у разі відчуження нерухомого майна, та неможливості виконання рішення суду у разі гіпотетичного задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вжвати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в поряд встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушен невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, діїчи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 15, 16, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, 261, 263, 268, 450, ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качанюк Ольги Володимирівни, яка подана в порядку ст. 447 ЦПК України, - задовольнити.

Дії державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Качанюк О.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 25 листопада 2021 року за ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/913/21 від 04.11.2021 року, - визнати неправомірними.

Скасувати повідомлення державного виконавця Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Качанюк О.В. про винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 25 листопада 2021 року за ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/913/21 від 04.11.2021 року.

Повернути ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/913/21 від 04.11.2021 року до Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), - для подальшого виконання.

Ухвала на підставі п. 27 ч. 1 ст. 353 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частинісдового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скаргаподана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 35 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редкцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно, ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Закаблук