ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 листопада 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/327/22

Головуючий у першій інстанції - Кутовий Ю. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1006/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еталон-Ліс»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на заочне рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-Ліс» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (суддя Кутовий Ю.С.), ухвалене у м. Корюківка,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-Ліс» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач працював слюсарем у ТОВ «Еталон-Ліс» з 03.03.2001 року по 24.12.2021 року. Вважає своє звільнення на підставі п.1 ст.36 КЗпП України незаконним, оскільки в період часу з 28.12.2021 року по 18.01.2022 року позивач перебував на лікарняному і про своє звільнення з 24.12.2021 року за згодою сторін дізнався від колег. З наказом про звільнення його ознайомлено не було, трудову книжку йому до цього часу не видано та не проведено остаточного розрахунку при звільненні. Управлінням Держпраці у Чернігівській області проведено перевірку за заявою позивача, в результаті якої встановлено: порушення трудового законодавста, відсутність заяви про звільнення, нарахування та невиплату заробітної плати з компенсаційними виплатами, відсутність доказів видачі трудової книжки при звільненні. Порушені права позивача до цього часу не відновлені, тому останній вимушений звернутись з даним позовом до суду.

Заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-Ліс» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено: визнано незаконним і скасовано наказ №53-к від 24 грудня 2021 року ТОВ «Еталон-Ліс» про звільнення ОСОБА_1 з роботи за п. 1 ст.36 КЗпП України; поновлено на посаді слюсаря ТОВ «Еталон-Ліс» ОСОБА_1 ; стягнуто з відповідача ТОВ «Еталон-Ліс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з роботи за період: з дня незаконного звільнення і по день поновлення на посаді; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі; стягнуто з ТОВ «Еталон-Ліс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1500 грн; стягнуто з ТОВ «Еталон-Ліс» на користь держави 992,40 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ніяких письмових заяв про звільнення з роботи за угодою сторін відповідачу не писав, своєї усної згоди на таке звільнення відповідачу також не давав, ніяких строків звільнення відповідач з позивачем не визначав. Суд, установивши характер спірних правовідносин та дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Оскільки відповідачем не надано позивачу копії наказу про звільнення, строки звернення до суду з даним позов не пропущені. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги та судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд змінити оскаржуване рішення суду в частині стягнення з відповідача ТОВ «Еталон-Ліс» на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з роботи за період з дня незаконного звільнення і по день поновлення на посаді, вказавши конкретну суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню з відповідача; виключити з резолютивної частини заочного рішення: «Стягнути з ТОВ «Еталон-Ліс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з роботи», в іншій частині рішення суду залишити без змін. ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що судом при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме в оскаржуваному рішенні не було вказано конкретну суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню. Крім того, суд двічі стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в іншій частині рішення судом апеляційної інстанції не переглядається.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення - ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилався на те, що з наказом про звільнення він не був ознайомлений, трудову книжку йому не видали, підстави звільнення він не знав. Просив витребувати у ТОВ «Еталон-Ліс»: наказ про прийняття його на роботу, наказ №53-к від 24 грудня 2021 року про звільнення та підстави такого наказу, довідку про середній заробіток, а також з Управління Держпраці у Чернігівській області - матеріали позапланового контрольного заходу, проведеного за його заявою.

Ухвалою судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2022 року, зокрема у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено.

Суд першої інстанції фактично не сприяв учасниками справи в реалізації ними прав, не витребував відповідні докази, необхідні для вирішення справи, відсутність яких, за доводами позивача, не дало можливості суду повністю вирішити позовні вимоги, а саме стягнути з відповідача конкретний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи Чернігівський апеляційний суд своєю ухвалою від 17 жовтня 2022 року витребував з Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , з Державної податкової служби у Чернігівській області відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за 2021 рік, з ТОВ «Еталон-Ліс» копію наказу №53-к від 24 грудня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 , з Управління Держпраці у Чернігівській області матеріали позапланового контрольного заходу ТОВ «Еталон-Ліс», проведеного за заявою ОСОБА_1 .

Виходячи з приписів ч. 2 ст.80, ч.7 ст.81 ЦПК України з метою встановлення обставин справи та достатності доказів, суд апеляційної інстанції приймає в якості належних надані на вимогу суду докази.

З Акту Управління Держпраці у Чернігівській області №25-12-010/0032 від 02 лютого 2022 року, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці ТОВ «Еталон-Ліс», встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу слюсарем-ремонтником з 01 березня 2021 року згідно з наказом керівництва від 26 лютого 2021 року №12-к.

Наказом керівництва від 24 грудня 2021 року №53-к ОСОБА_1 звільнений з роботи згідно з п.1 ст.36 КЗпП України з 24 грудня 2021 року, який є його останнім робочим днем згідно з табелем обліку використання робочого часу за грудень 2021 року. З даним наказом працівник під розпис не ознайомлений. При проведенні контрольного заходу для огляду не надано заяву ОСОБА_1 з проханням про звільнення за угодою сторін та не зафіксована його згода шляхом поставлення підпису під час ознайомлення з наказом.

При звільненні позивачу нараховано заробітну плату за грудень 2021 року, включаючи оплату за останній день роботи та грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно з пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду Україіни від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішеня слід наводити, зокрема розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Суд першої інстанції, встановивши, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з роботи за період: з дня незаконного звільнення і по день поновлення на посаді, не визначив конкретну суму до стягнення.

Оскільки останнім робочим днем ОСОБА_1 було 24 грудня 2021 року, то відповідно середній заробіток за час вимушеного прогулу належить стягнути з 25 грудня 2021 року (наступний день після звільнення) по 21 червня 2022 року (день ухвалення рішення судом першої інстанції про поновлення позивача на роботі).

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100 (далі - Порядок №100).

Нормами абз. 3 п. 2 Порядку №100 визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто що передують дню звільнення працівника з роботи.

В силу пункту 5 розділу ІV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

За змістом абз. 2 п. 8 Порядку №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у грудні 2021 року працював не повний місяць, для розрахунку середнього заробітку належить брати до уваги його заробітну плату за листопад і жовтень 2021 року, розмір якої відповідно до відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування становить 10 247,4 грн і 7 700 грн. Вказаний розмір заробітної плати підтверджується також і відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про отримані доходи ОСОБА_1 .

Середньоденний заробіток позивача становить 427,32 грн ((10 247,4 + 7 700) грн : (20 + 22) робочих днів).

Отже, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 52 133,04 грн (без урахування податків і зборів) (427,32 грн х 122 дня вимушеного прогулу (кількості робочих днів з 25.12.2021 року по 21.06.2022 року)).

Колегія суддів апеляційного суду вважає обгрунтованими вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 і приходить до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу шляхом зазначення конкретної суми середнього заробітку. Крім того, в резолютивній частині рішення суду двічі зазначено про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що є неприпустимим.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2022 року змінити, виклавши абзац 4 резолютивної частини рішення в такій редакції: «Стягнути з відповідача ТОВ «Еталон-Ліс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з роботи за період: з 25 грудня 2021 року по 21 червня 2022 року у розмірі 52 133 грн 04 коп. (без урахування податків і зборів)».

Виключити з резолютивної частини рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2022 року абзац шостий.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: