Справа № 465/29/20 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/544/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Івасюти М.В.;

позивача ОСОБА_1

і його представника - адвоката Квака В.В.;

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , на рішення Франківського районного суду міста Львова від 22 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунальної установи (КУ) «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» та Юридичного департаменту Львівської міської ради, треті особи: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради та ОСОБА_2 , про визнання незаконною відмови та зобов`язання здійснити приватизацію.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач та його колишня дружина ОСОБА_2 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить до житлового фонду Львівської міської ради (в подальшому - «спірна квартира»).

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 28.02.2013 року встановлено порядок користування спірною квартирою: позивачу залишено у користування кімнату площею 12 кв.м, а ОСОБА_2 - кімнату площею 15,7кв.м.; решта приміщень спірної квартири залишено у спільному користуванні.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.06.2016 року ухвалено змінити договір житлового найму спірної квартири та зобов`язано Франківську районну адміністрацію укласти з позивачем окремий договір житлового найму на кімнату площею 12 кв.м, а допоміжні приміщення залишено у спільному користуванні.

Розпорядженням Франківської районної адміністрації від 11.10.2019 року № 589 з позивачем відповідно до рішення суду укладено договір житлового найму на кімнату площею 12 кв.м, у спірній квартирі, а кухня, коридор, лоджія та комунальні вигоди залишились у спільному користуванні.

15.10.2019 року позивач подав у Комунальну установу «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» заяву про приватизацію кімнати у спірній квартирі, яка (в свою чергу) зобов`язала його надати ряд документів, в тому числі - і про присвоєння окремої поштової адреси.

Однак, 13.12.19 року Франківська районна адміністрація повідомила позивача про неможливість присвоєння окремого номера для кімнати, яка входить у склад квартири.

24.12.2019 року КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» відмовила у вирішенні заяви позивача про приватизацію у зв`язку з ненаданням розпорядження про присвоєння окремого квартирного номера приміщенню площею 12 кв.м.

Позивач вважає такі дії незаконними, оскільки, вимагаючи від нього надання розпорядження про присвоєння окремого номера, КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» не вказала яким нормативним документом це передбачено.

Позивач вважає, що відповідно до ст. 9 ЖК України та ст. 345 ЦК України громадяни мають право на приватизацію квартир, а ст.1 Закону України`Про приватизацію державного житлового фонду» та пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачено приватизацію кімнат у квартирах. Статтею 2 Закону України`Про приватизацію державного житлового фонду» визначено вичерпний перелік підстав для відмови у приватизації і згаданою нормою закону відмова у зв`язку з ненаданням розпорядження про присвоєння окремого номера не передбачена. На підставі наведеного просив визнати незаконними дії КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» щодо неможливості розгляду питання приватизації без надання розпорядження про присвоєння окремого номера приміщенню площею 12кв.м у спірній квартирі та зобов`язати юридичний департамент Львівської міської ради здійснити приватизацію за ним вказаної кімнати (а.с. 2-7).

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено.

Визнано незаконними дії Комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» щодо неможливості розгляду питання приватизації без надання розпорядження Франківської районної адміністрації про присвоєння окремого квартирного номера приміщенню площею 12 кв.м у квартирі АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» в користь ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. сплаченого судового збору (а.с. 134-142).

Вищезгадане рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржив представник позивача.

Апелянт просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та в цій частині ухвалити нове, «яким зобов`язати Юридичний департамент Львівської міської ради здійснити приватизацію за позивачем кімнати (приміщення) площею 12 кв.м. у (спірній) квартирі», покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що «суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що суд не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла».

Вважає необґрунтованим висновок суду про те, «що право позивача на приватизацію жодним чином не оспорюється, не порушується і не визнається, оскільки уповноважений орган, що здійснює приватизацію державного житлового фонду, а саме - юридичний департамент Львівської міської ради, не приймав рішення щодо відмови позивачу у приватизації спірного приміщення», так як «законодавством не передбачено повноважень Юридичного департаменту Львівської міської ради по наданню відмови в приватизації» (а.с. 152-154).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони третьої особи, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Оскаржуване рішення в частині часткового задоволення позовних вимог ніким не оскаржується, а відтак в цій частині не переглядається.

ЦПК України встановлено, що:

- сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, а також те, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48);

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- у мотивувальній частині рішення суду зазначаються чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду (пункт 4 частини 4 статті 265).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що:

-відповідачі Комунальна установа «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» та Юридичний департамент Львівської міської ради - є різними юридичними особами з різними повноваженнями;

-у відповідності до п. 2.2.4 Положення про Комунальну установу «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» саме до її компетенції відноситься питання підготовки проекту наказу про передачу квартир (будинків), житлових приміщень в гуртожитках, кімнат у квартирах у приватну власність в порядку їх приватизації (а.с. 93-94);

-за результатами звернення позивача доКомунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» з метою приватизації кімнати у спірній квартирі його заява про таку приватизацію була залишеною «без розгляду по суті» (а.с. 14), а відтак згаданий відповідач не підготував відповідний проект наказу про приватизацію цієї кімнати, що вищезгаданим Положенням … віднесено саме до його компетенції, а тому такий проект наказу і не був переданий іншому відповідачу - Юридичному департаменту Львівської міської ради.

Ні позовна заява, ні апеляційна скарга не містять доводів стосовно того, як саме (у який спосіб) Юридичний департамент Львівської міської ради (як юридична особа та відповідач по справі) порушив, не визнав або оспорив право позивача на приватизацію: з урахуванням тієї обставини, що заява позивача з відповідним переліком документів до нього навіть не поступали (що позивачем/апелянтом і не заперечується).

За вищенаведених обставин в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позовна вимога про зобов`язання Юридичного департаменту Львівської міської ради «здійснити приватизацію» кімнати у спірній квартирі за позивачем до задоволення не підлягає, оскільки така є передчасною, і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 22 грудня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 07 червня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.