Справа № 354/859/20
Провадження № 2/354/145/22
У Х В А Л А

16 червня 2022 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Недоходюка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щетілової Ольги Валеріївни, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича про визнання незаконними та скасування рішень та записів про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та поновлення права власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щетілової Ольги Валеріївни, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває справа за вказаним цивільним позовом.

Ухвалою суду від 11 червня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

20 січня 2022 року від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України до розгляду по суті та набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000983 про обвинувачення її у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.348 КК України, яке перебуває на розгляді у Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська у якому ОСОБА_2 бере участь як потерпіла. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що розгляд та вирішення даної цивільної справи по суті є об`єктивно неможливим до завершення розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_3 не визнається винуватість у пред`явленому їй обвинуваченні та у заволодінні спірним нерухомим майном шляхом шахрайства як і її причетність до використання з цією метою завідомо підробленого документа. Позивач за первісним позовом посилається на недобросовісність та саме у зв`язку із цим на неправомірність набуття права власності ОСОБА_3 на спірне майно. Отже, за умов, з якими пов`язується підстави пред`явленого ОСОБА_2 первісного позову нею окремо не надається доказів, які довзовляють самостійно встановити та оцінити обставини(факти), які є предметом розгляду у даній справі, а на повноту оцінки та встановлення таких обставин можуть істотно вплинути обставини, встановлені у кримінальному провадженні,що є підставою для зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 -адвокат Недоходюк І.В. подане клопотання підтримав та просить його задовольнити, з наведених мотивів.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 -адвокат Яковишин В.В. у судовому засіданні просить у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовити у зв`язку із його безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, проаналізувавши заявлене клопотання про зупинення провадження у справі та його мотиви, приходить до переконання, що вказане клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Пунктом шостим ч.1 ст.251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства-до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу,-до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Із роз`яснень, викладених у п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» слідує, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК( на даний час ст.251 ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17, зазначив, що визначаючи наявність підстав за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

При цьому межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

Водночас ч.3 ст.210 ЦПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Таким чином, нормами цивільного процесуального закону взагалі не передбачено можливості зупинення провадження у справі на стадії судового розгляду справи по суті з підстав встановлених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Як встановлено судом, на розгляді у Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000983 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.348 КК України, яке перебуває на стадії підготовчого провадження.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом першим ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи і такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснив судам, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обгрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27 лютого 2019 року та у постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07 листопада 2018 року.

Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до переконання, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 у заявленому клопотанні про зупинення провадження у справі не наведено законодавчо визначених підстав, які б зумовлювали необхідність зупинення провадження у даній справі на стадії розгляду по суті та вказували на об`єктивну неможливість її розгляду до вирішення по суті та набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні №0000983 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.348 КК України, зокрема обставин, які б давали підстави для висновку про те, що до завершення судового розгляду даного кримінального провадження суд позбавлений можливості при розгляді даної цивільної справи на підставі наданих доказів самостійно встановити наявність обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, а тому, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду, уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити, оскільки у матеріалах справи зібрано достатньо доказів для вирішення її по суті та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

На підставі наведеного, керуючись п.6 ч.1 ст. 251, п.5 ч.1 ст. 253, ст.ст.258-261, ст.353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі №354/859/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щетілової Ольги Валеріївни, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича про визнання незаконними та скасування рішень та записів про проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та поновлення права власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щетілової Ольги Валеріївни, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно до розгляду по суті та набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000983 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.348 КК України, яке перебуває на розгляді у Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала суду складена 21 червня 2022 року.

Головуючий суддя: Т. Л. Ваврійчук