Справа №538/157/22
Провадження по справі №2/538/135/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання - Горілей Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенча" до ОСОБА_2 про захист прав і інтересів, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Лохвицького районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенча" до ОСОБА_2 про захист прав і інтересів.

Представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до підготовчого судового засідання подав заяву про відвід судді в даній цивільній справі, яку він просив задовольнити.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні проти заявленого відводу судді заперечив, вважає, що заява про відвід судді не обгрунтована та просить відмовити.

Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, заяву представника відповідача про відвід судді, суд вважає не обґрунтуваною, наведене в заяві не може розцінюватися як підстава для відводу головуючого судді по справі, оскільки вони не містять обставин, які вказували б на упередженість та нездатність головуючого судді Бондарь В.А. провести розгляд справи.

Як встановлено судом, представник відповідача в заяві про відвід судді посилається на зміст ст. 36 ЦПК України та ст. 40 ЦПК України, посилаючись на те, що судом не правомірно взята позиція позивача щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2012 рік, для того щоб прискорити розгляд справи. Всупереч вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України головуюча відкрила провадження по даній цивільній справі, не залишивши на його думку позовну заяву без руху, що викликає у нього недовіру до головуючого судді та неупередженість при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави за яких суддя не може брати участі у розгляді справи та підлягає відводу.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Чинним ЦПК України чітко визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, серед яких не передбачено відвід судді, з підстав зазначених відповідачем у даній заяві.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що не може бути підставою для відводу судді незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання.

Аналіз практики розгляду справ ЄСПЛ свідчить, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставин, пов`язаних з прийняттям суддями рішень по цій чи інших справах, у т.ч. подібних.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, незважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Обставини, які покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований з наведенням відповідних аргументів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у задоволенні відводу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 11 ст. 40 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що зазначені в заяві, обставини, у відповідності до положень ЦПК України, не можуть бути підставою для відводу судді, при цьому, враховуючи те, що в обґрунтування своїх вимог, представником відповідача не надано жодних належних і допустимих доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про відвід головуючого у справі, оскільки вона є необґрунтованою, безпідставною та не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенча" до ОСОБА_2 про захист прав і інтересів - відмовити за необгрунтованістю.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького

районного суду В.А. Бондарь