ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м.Суми

Справа №582/488/21

Номер провадження 22-ц/816/778/22, 22-ц/816/779/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Вільшанська сільська рада Роменського району Сумської області, ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 травня 2022 року, ухвалене у складі судді Жмурченка В.Д., у приміщенні Недригайлівського районного суду Сумської області, повний текст рішення складено 06 червня 2022 року,

та на додаткове рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 червня 2022 року, ухвалене у складі судді Жмурченка В.Д., у приміщенні Недригайлівського районного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Грицика Геннадія Олексійовича звернувся до суду з позовом до Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області (далі - Вільшанська сільська рада), ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Недригайлівського районного суду Сумської області № 2-211/09 від 13 серпня 2008 року визнано право власності на нерухоме майно голови фермерського господарства ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке було придбане у сільськогосподарського підприємства. Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:002:0201 площею 10,011 га, цільове призначення: 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) землі запасу.

21 серпня 2020 року позивач звернувся до Вільшанської сільської ради із заявою на надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки із цільового: 16.00 - землі запасу на 01.02 - для ведення фермерського господарства.

11 вересня 2021 року відповідачем винесено рішення № 41/14, яким надано дозвіл на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки, тобто заява позивача від 21 серпня 2020 року по суті розглянута не була. Вважаючи вказане рішення незаконним, позивач оскаржив його до Сумського окружного адміністративного суду (справа № 480/8487/20), в якому просив визнати незаконним та скасувати вказане рішення та зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 21 серпня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. Проте, під час розгляду вказаної справи, Вільшанська сільська рада прийняла рішення від 22 грудня 2020 року № 3/95 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 , яким надано у власність земельну ділянку 2,00 га за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0201.

Вважає вказане рішення незаконним, так як на його думку, воно порушує права позивача, оскільки земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0201 перестала існувати як об`єкт цивільних прав. Сформовано 2 земельні ділянки площею 8 та 2 га. Позивач не може використовувати свій господарський двір в повному обсязі.

Незаконність рішення відповідача полягає також в тому, що на земельній ділянці кадастровий номер :01:002:0201, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться майно позивача. Вважає, що після набуття права власності на нерухоме майно до нього відповідно до ст. 120 ЗК України перейшло право користування саме на загальну площу земельної ділянки 10 га.

Відповідно до висновку експерта від 09 грудня 2021 року № 02/03/37 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 не відповідає вимогам земельного законодавства та нормативним документам з питань землеустрою. На підставі вказаного проекту проведено держану реєстрацію (формування) земельної ділянки :04:000:1481 площею 2,0 га.

Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги (а. с. 226-230, Т. 1), просить визнати незаконним та скасувати рішення Вільшанської сільської ради від 22 грудня 2020 року № 3/95 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 », яким надано у власність земельну ділянку 2,00 га за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0201; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки :04:000:1481 площею 2,00 га в Державному земельному кадастрі.

Недригайлівський районний суд Сумської області рішенням від 26 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав незаконним та скасував рішення Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 22 грудня 2020 року № 3/95 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » та скасував державну реєстрацію земельної ділянки :04:000:1481, площею 2,0 га, в Державному земельному кадастрі.

Стягнув з Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області на користь ОСОБА_1 908 грн 00 коп. судового збору та 26 000 грн 00 коп. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Недригайлівській районний суд Сумської області додатковим рішенням від 13 червня 2022 року заяву представника позивача - адвоката Грицика Г.О. про стягнення понесених судових витрат задовольнив.

Стягнув з Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області на користь ОСОБА_1 13 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі Вільшанська сільська рада, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду від 26 травня та додаткове рішення суду від 13 червня 2022 року повністю; ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що земельна ділянка, на яку було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, знаходиться в межах населеного пункту с. Вільшана, форма власності - комунальна, категорія земель - земля с/г призначення, угіддя - рілля. Вільшанською сільською радою був дотриманий певний алгоритм та поетапний процес безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у власність ОСОБА_2 і оформлено його право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Наголошує на тому, що своєї компетенції щодо прийняття оскаржуваного рішення, сільрада не перевищувала.

Звертає увагу суду на те, що вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки можуть бути заявлені особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цієї особи. Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що порушені права позивача як законного користувача земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0201. Так само матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є законним користувачем даної земельної ділянки.

Зазначає, що 11 березня 2009 року було виготовлено технічний паспорт нежилого приміщення по АДРЕСА_1 на ОСОБА_1 , копія якого долучена до матеріалів адміністративної справи № 480/8487/20. Але до матеріалів позову справи № 582/488/21 додана інша копія технічного паспорта комплексу нежилих приміщень, ферма від 19 квітня 2021 року, виготовленого на ОСОБА_1 , в якому зазначені об`єкти нерухомого майна, на які правовстановлюючі документи у позивача відсутні, що вводить суд і експертів в оману і на підставі чого була проведена експертиза.

Крім того, скаржник не погоджується з висновком експерта № 39/10 від 30 листопада 2021 року, оскільки вважає, що в експерта недостатньо кваліфікації на проведення даної експертизи.

Оскільки, на думку скаржника, рішення Вільшанської сільської ради від 22 грудня 2020 року № 3/95 було прийнято на законних підставах, вимога про скасування якого є основною, то і для задоволення похідної вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки підстави відсутні.

Стосовно додаткового рішення суду, зазначає, що представником позивача не подано суду належних та допустимих доказів здійснення оплати позивачем ОСОБА_1 правової допомоги, тобто не надано суду документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені в установленному законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) в матеріалах справи відсутні. Зазначені витрати ОСОБА_1 документально не підтверджені та не доведені в суді першої інстанції.

Наголошує на тому, що не вбачається порушення законних прав позивача оскаржуваним рішенням сільської ради, оскільки позивачем та його представником не надано жодних доказів того, яким саме чином цим рішенням порушено його право з урахуванням того, що він не є ні власником, ні користувачем спірної земельної ділянки, а обов`язок доказування цього лежить на позивачеві.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Грицика Г.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити скаржнику в задоволенні його вимог та закрити апеляційне провадження. Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою. Наголошує на тому, що порушення прав позивача полягає у неможливості використовувати ферму та землю, яку держава сформувала під його фермою, для своїх потреб. Встановлені судом факти ніяким чином не спростовано, представником відповідача не надано доказів того, що рішення, яке стало підставою для розроблення проекту землеустрою, прийнято без перевищення повноважень, тому не доведено, що сільська рада мала право затверджувати незаконний проект землеустрою. На думку представника позивача, Вільшанська сільська рада не довела порушення судом її прав та інтересів, а тому не може оскаржувати законність чи обґрунтованість рішення, яке стосується прав інших осіб, які беруть участь у справі. ОСОБА_2 з рішенням суду згоден, апеляційну скаргу не подавав. Оскаржуване рішення суду ніяким чином не могло вплинути на права та законні інтереси Вільшанської сільської ради, так як судом не вирішувалося питання про передачу земельної ділянки позивачу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача Вільшанської сільської ради Роменського району Мельникова М.В., ОСОБА_3 , та відповідача ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу, представника позивача адвоката Грицика Г.О., який заперечує про доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що рішення Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 22.12.2020 № 3/95 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » прийнято щодо земельної ділянки, яка вже перебуває у користуванні позивача. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (господарського двору - ферми ОСОБА_1 ) та його затвердження не відповідає вимогам земельного законодавства. Оскільки 2 з 10 га вже виділено відповідачу ОСОБА_2 , але при цьому, належні позивачу на праві власності об`єкти нерухомого майна розташовані на значній віддаленості один від одного на земельній ділянці площею 10 га, то він має право на користування зазначеною площею земельної ділянки, в тому числі для обслуговування вказаних нежитлових приміщень, то суд вважав, що право позивача на користування земельною ділянкою як власника нерухомого майна, розташованого в межах цієї площі (10 га), порушено. Відтак дійшов висновку, що рішення Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 22 грудня 2020 року № 3/95 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » є незаконним та таким, що порушує права та інтереси позивача ОСОБА_1 . У зв`язку зі скасуванням зазначеного рішення також підлягає скасуванню реєстрація земельної ділянки :04:000:1481 в Державному земельному кадастрі.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, оскільки вони не відповідають обставинам справи, суд дійшов їх з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що Недригайлівський районний суд Сумської області рішенням від 13 серпня 2008 року визнав за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорта літера А-1 нежитлове приміщення, площею 121,1 кв. м, літера Б - навіс, площею 11,4 кв. м (а. с. 14, т. 1).

Згідно даних технічного паспорту на нежиле приміщення по АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 11 березня 2009 року, вказане нежитлове приміщення складається з наступних будівель: А-1 - нежитлове приміщення площею 143,9 кв. м.; Б - навіс - 11,4 кв. м (а. с. 258-267, т. 1). Вказана площа нежитлового приміщення є більшою, ніж вказана в рішенні суду, яким за позивачем визнано право власності на нежитлове приміщення.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» 13 листопада 2009 року прийнято рішення про реєстрацію права власності за позивачем на вказаний об`єкт нерухомого майна (а. с. 16, т. 1).

Представником позивача - адвокатом Грициком Г.О. в підтвердження позовних вимог до позовної заяви було додано технічний паспорт на комплекс нежитлових приміщень (ферма) за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлений на замовлення ОСОБА_4 станом на 19 квітня 2021 року. Згідно експлікації вказаний комплекс складається з наступних будівель і споруд: А-1 - нежитлове приміщення; Б, д, Ж, З - навіси; В, М - сараї; Д - допоміжна споруда; К - колодязь; Р - споруда для зберігання коренеплодів; І - літній табір для корів; ІІ - літній табір для телят; ІІІ - майданчик для складування відходів тваринництва; ІV - силосна яма; V - стійка для освітлення силосної ями; VІ - електронний пастух; VІІ - електромережа; № 1 - огорожа; № 2 - огорожа (а. с. 17-34, т. 1).

В подальшому представник позивача надав суду технічний паспорт на комплекс нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлений на замовлення ОСОБА_4 станом на 26 липня 2021 року. Згідно експлікації вказаний комплекс складається з наступних будівель і споруд: А-1 - нежитлове приміщення; Б - навіс; В - сарай; Г - погріб; Д - допоміжна споруда; д - навіс; Ж - навіс; ж - приямок для доїльного обладнання; З - навіс; К - колодязь; М - сарай; Р- споруда для зберігання коренеплодів; І - літній табір для корів; ІІ - літній табір для телят; ІІІ - майданчик для складування відходів тваринництва; ІV - силосна яма; V - стійка для освітлення силосної ями; VІ - електронний пастух; VІІ - електромережа; № 1 - огорожа; № 2 - огорожа (а. с. 140-160, т. 1).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 18 серпня 2021 року державним реєстратором Недведською О.А. зареєстровано право власності на комплекс нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава для державної реєстрації: рішення суду, серія та номер 2-211/09 від 13 серпня 2008 року, видавник: Недригалівський районний суд Сумської області; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія та номер 24446828, виданий 13 листопада 2009 року, видавник КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації».

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення, А-1, загальною площею 121,1 кв. м; навіс Б; сарай, В, загальною площею 289,2 кв. м; погріб, Г, загальною площею 28,9 кв. м; допоміжна споруда, Д, загальною площею 7 кв. м; навіс, д; навіс, Ж; приямок для доїльного обладнання, ж; навіс, З; колодязь, К; сарай, М, загальною площею 10,4 кв. м; споруда для зберігання корнеплодів, Р; літній табір для корів, І; літній табір для телят, ІІ; майданчик для складування відходів тваринництва, ІІІ; силосна яма, ІV; стійка освітлення силосної ями, V; електронний пастух, VI; електромережа, VІІ; огорожа, 1, огорожа, 2 (а.с.268-270, т. 1).

Позивач стверджує, що належне йому нерухоме майно розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :01:002:0201.

Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0201, площею 10,011 га, з цільовим призначенням: 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) землі запасу, перебуває у комунальній власності, місце розташування: Сумська область, Недригайлівський район, Вільшанська сільська рада, технічна документація із землеустрою від 11 липня 2018 року, власник - територіальна громада в особі Вільшанської сільської ради (а. с. 35, т. 1).

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 27 вересня 2018 року № 18-7567/16-18-СГ Вільшанській сільській раді у комунальну власність передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2453,8178 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Вільшанської об`єднаної територіальної громади Недригайлівського району Сумської області за актом приймання-передачі. (а. с. 78, т. 1). З акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27 вересня 2018 року вбачається, що була передана у комунальну власність Вільшанської міської ради також і земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0201 площею 10,011 га, землі сільськогосподарського призначення, 16.00 - землі запасу (а. с. 79-81, т. 1).

Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно за територіальною громадою в особі Вільшанської сільської ради 20 листопада 2018 року (а. с. 82, т. 1).

21 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вільшанської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0201 із цільового: 16.00 - землі запасу в цільове: 01.02 - для ведення фермерського господарства (а. с. 11, т. 1).

За результатами розгляду вказаної заяви, 11 вересня 2020 року Вільшанська сільська рада прийняла рішення № 41/14, яким надала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 10,011 га (кадастровий номер :01:002:0201) із категорії земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення «Землі запасу» (код 16.00) за межами населених пунктів Вільшанської сільської ради Недригайлівського району на земельні ділянки площами згідно додатку 1 до цього рішення, де у списку громадян, яким буде надана земельна ділянка у власність за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0201 площа 10,011 га, під № 1 значиться позивач ОСОБА_1 , площа 0,2500 га, вид права: оренда (а. с. 12-13, т. 1).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення Вільшанської сільської ради сорок першої сесії сьомого скликання від 11.09.2020 № 41/14 та зобов`язання розглянути його заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки :01:002:0201 із цільового 16.00 - землі запасу в цільове 01.02 - для ведення фермерського господарства, від 21 серпня 2020 року, з урахуванням позиції суду (а. с. 6-7, т. 1).

22 грудня 2020 року Вільшанська сільська рада прийняла рішення № 3/95 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 », яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та надано останньому у власність земельну ділянку 2,0000 га кадастровий номер :04:000:1481 (яка утворилася в результаті поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0201) за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами населених пунктів на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (а. с. 37-38, т. 1).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 03 липня 2017 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Вільшанської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність, орієнтовною площею 1,8 га, для ведення особистого селянського господарства в межах села Вільшана, Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, додавши перелік документів, зокрема, викопіювання з кадастрової карти (плану), де зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, запит до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зазначену земельну ділянку та відповідь на нього (а. с. 178-183, т. 1).

28 липня 2017 вказана заява ОСОБА_2 була розглянута на третій сесії восьмого скликання Вільшанської сільської ради та прийнято рішення № 3/17 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » (а. с. 184, т. 1).

Вільшанська сільська рада, розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування рішення третьої сесії Вільшанської сільської ради восьмого скликання від 28 липня 2017 року № 3/17 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_5 » у зв`язку з неправильно вказаною площею земельної ділянки, рішенням від 12 жовтня 2017 року № 4/22 скасувала вказане рішення від 28 липня 2017 року № 3/17 (а. с. 186, т. 1).

06 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вільшанської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Вільшана (а. с. 133, т. 1).

Рішенням четвертої сесії сьомого скликання Вільшанської сільської ради № 4/22 від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 гектара, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03) за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка розташована на території Вільшанської сільської ради, Недригайлівського району Сумської області (а. с. 107, т. 1).

Висновком експерта № 39/10 за результатами проведення експертизи з питань землеустрою від 30 листопада 2021 року встановлено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (господарського двору - ферми ОСОБА_1 ) та його затвердження за складом і змістом не відповідає вимогам земельного законодавства та нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, а саме: ст. 122 ЗК України; ст. 17 «Склад відомостей Державного земельного кадастру про кадастрове зонування земель в межах території України» ЗУ «Про державний земельний кадастр»; Порядку ведення Державного земельного кадастру. Невідповідності полягають, зокрема, у порушенні порядку визначення компетенції розпорядника при наданні дозволу на розробку документації із землеустрою та недостатній достовірності використаних даних, які вплинули на результати заходів, передбачених цією документацією (а. с. 198-207, т. 1).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права і інтереси.

Частинами 6 та 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до приписів ст. 377 ЦК України (в ред. станом на час ухвалення судом рішення від 13 серпня 2008 року про визнання за позивачем права власності на нежиле приміщення)до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Таким чином, лише порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

У відповідності до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даній справі ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Грицика Г.О. звернувся до суду з позовом, в якому, зокрема, ставить питання про визнання незаконним та скасування рішення Вільшанської сільської ради від 22 грудня 2020 року № 3/95 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 », яким надано відповідачу ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер :04:000:1481, яка утворилася в результаті поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0201, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами населених пунктів на території Вільшанської сільської ради Недригалівського району Сумської області.

Позивач зазначає, що на земельній ділянці кадастровий номер :01:002:0201 знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно, а тому, на його думку, відповідно до положень ст. 120 ЗК України він є законним користувачем вказаної земельної ділянки, а саме всієї її площі - 10 га.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 серпня 2008 року у справі № 2-211/09 за ОСОБА_1 визнано право власності на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , згідно технічного паспорта літера А-1 нежитлове приміщення, площею 121,1 кв. м, літера Б - навіс, площею 11,4 кв. м, з чого слідує, що позивач є власником саме вказаного нежитлового приміщення з навісом, оскільки правовстановлюючі документи на інше нерухоме майно, яке зазначене в технічному паспорті на комплекс нежитлових приміщень від 19 квітня 2021 року у нього відсутні.

В матеріалах справи міститься Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 18 серпня 2021 року права власності на комплекс нежитлових приміщень - об`єкт нерухомого майна, згідно якого за позивачем, окрім нежитлового приміщення, А-1, загальною площею 121,1 кв. м та навісу Б; також зареєстровано право власності на сарай, В, загальною площею 289,2 кв. м; погріб, Г, загальною площею 28,9 кв. м; допоміжна споруда, Д, загальною площею 7 кв. м; навіс, д; навіс, Ж; приямок для доїльного обладнання, ж; навіс, З; колодязь, К; сарай, М, загальною площею 10,4 кв. м; споруда для зберігання корнеплодів, Р; літній табір для корів, І; літній табір для телят, ІІ; майданчик для складування відходів тваринництва, ІІІ; силосна яма, ІV; стійка освітлення силосної ями, V; електронний пастух, VI; електромережа, VІІ; огорожа І, огорожа, ІІ.

Проте, правовстановлюючих документів на підтвердження обставин того, що ОСОБА_1 є власником будівель та споруд, окрім, нежитлового приміщення, А-1, загальною площею 121,1 кв. м та навісу Б, матеріали справи не містять.

Відповідно висновок місцевого суду, що належні позивачу на праві власності об`єкти нерухомого майна розташовані на значній віддаленності один від одного на земельній ділянці кадастровий номер :01:002:0201 площею 10 га та відповідно він має право на користування вказаною площею земельної ділянки, у зв`язку з чим порушено його право користування земельною ділянкою, не відповідає обставинам справи.

Жодних належних та допустимих доказів того, що належні позивачу на праві власності нежитлове приміщення, А-1, загальною площею 121,1 кв. м та навіс Б знаходяться саме на земельній ділянці площею 2,0 га, кадастровий номер :04:000:1481, яка рішенням сільради № 3/95 від 22 грудня 2020 року була передана у власність відповідачу ОСОБА_2 та яка утворилася в результаті поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0201, матеріали справи не містять. Не є таким доказом і висновок експерта № 39/10 за результатами проведення експертизи з питань землеустрою від 30 листопада 2021 року, на який послався позивач.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що позивач не довів порушення його права оскаржуваним рішенням Вільшанської сільської ради від 22 грудня 2020 року № 3/95 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 ».

В свою чергу відсутність порушеного права є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Відповідно в задоволенні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування вказаного рішення від 22 грудня 2020 року № 3/95 слід відмовити. Оскільки вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:000:1481 в Державному земельному кадастрі є похідною вимогою, відповідно вказана вимога також не підлягає задоволенню.

У зв`язку з вище зазначеним, рішення суду на підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

У зв`язку зі скасуванням рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 травня 2022 року підлягає скасуванню і додаткове рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 червня 2022 року в даній справі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1362 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 2 п. 3, 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області задовольнити.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 травня 2022 року та додаткове рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 червня 2022 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1362 гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2022 року.

Головуючий - Т. А. Левченко

Судді: О. І. Собина

С. С. Ткачук