ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

26 січня 2022 року м. Херсон

Номер провадження: 22-ц/819/87/22

Єдиний унікальний номер справи: 661/1775/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Семиженка Г.В.

секретар: Плохотніченко А.В.

учасники справи:

представник відповідача Чехмистренко Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Матвєєвої Н.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонобленерго» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У квітні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що вона є власницею домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 . В 2002 році нею було розроблено проект та отримані технічні умови на підключення зазначеного будинку до електромереж потужністю 35,0 кВт. У тому ж 2002 році технічні умови було виконано, отримання електроенергії здійснюється від підстанції ТП-7 по прокладеному згідно технічних умов підземному кабелю. 15.11.2002 року позивачу було надано акт припис на підключення будинку до електричних мереж та підтверджено наявність всіх необхідних документів, нею було сплачено рахунок за монтажні роботи відповідно до нових технічних умов. Відповідно до нових технічних умов 27.01.2005 року було укладено договір № 22715 на електропостачання. До вересня 2020 року оплата за спожиту електроенергію здійснювалася за показаннями електролічильника, встановленого на належній ОСОБА_1 території згідно технічних умов 2002 року. У вересні 2020 року лічильник, який знаходився в будинку позивачки було розпломбовано та зараз оплата проводиться згідно показників лічильника, встановленого в приміщенні підстанції ТП-7, але електроенергія потрапляє до будинку по підземному кабелю, прокладення якого було частиною технічних умов від 28.08.2002 року. В порушення погоджених технічних умов, постачальником було в односторонньому порядку змінено схему електропостачання, а саме переміщено прилад обліку, що унеможливлює контроль та збереження даного приладу та пломб на ньому споживачем. В серпні 2020 року почалися систематичні багаторазові відключення, бо як пояснив позивачу диспетчер по телефону, в підстанції було встановлено обмежувач подачі електричної енергії, який вимикає струм при збільшенні споживання понад 3 кВт/год. 19.10.2020 року позивачем було подано до АТ «Херсонобленерго» заяву та копії всіх документів для укладення договору на постачання електричної енергії згідно виконаних технічних умов на 35 кВт, але 27.10.2020 року на електронну пошту було надіслано відповідь з паспортом точки розподілу електричної енергії, де була знову вказана потужність 3,0 кВт. У зв`язку з ситуацією, що склалася, 02.11.2020 року позивачем направлено звернення до АТ «Херсонобленерго», в якому вона просила зняти обмеження 3 кВт та встановити обмеження згідно виконаним в 2002 році технічним умовам в розмірі 35 кВт. Проте, 07.12.2020 року позивачкою отримано відповідь, в якій вказано, що термін дії технічних умов закінчився в 2004 році, а електроенергія постачається згідно договору, укладеного в 2008 році, проте вказаний договір нею не укладався, схема приєднання в ньому не відповідає дійсній. Посилаючись на те, що в 2002 році технічні умови по підключенню будинку за адресою: АДРЕСА_1 було виконано, у 2005 році було укладено договір відповідно до нових технічних умов, на протязі 18 років постачання та облік електроенергії здійснювалося згідно виконаних технічних умов, просила захистити прав споживача електроенергії шляхом зобов`язання АТ «Херсонобленерго» привести самовільно змінену схему приєднання електроустановок споживача до технічних умов від 28.02.2002 року та здійснювати електропостачання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 електроенергією у необхідних їй обсягах відповідно до потужності 35,0 кВт згідно умов договору № 22715 від 27.01.2005 року. Стягнути з АТ «Херсонобленерго» на її користь витрати у сумі 15 000 грн за надання правничої допомоги.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення її прав, як споживача послуг, відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук І.М., подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем не було надано суду жодного доказу того, що технічні умови 2002 року не були виконані, крім того зазначене спростовується тим, що на протязі 18 років електропостачання будинку позивачки здійснювалося за вказаними технічними умовами. Суд безпідставно дійшов висновку про те, що у зв`язку із невиконанням відповідачкою в повному обсязі технічних умов сторонами було укладено новий договір у 2008 році, оскільки зазначений договір позивачкою не укладався. Також суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача ОСОБА_2 просить відхилити доводи скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції представник позивачки адвокат Ковальчук І.М. не з`явилася, надіславши електронним листом клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на відрядження у зв`язку із зайнятістю в іншій справі. Слід зазначити, що 12.01.2022 року справа вже відкладалася за клопотанням представника позивачки за аналогічних обставин.

Відповідно до положень ст.372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції може відкласти розгляд справи за вмотивованим клопотанням учасника справи, повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, однак неявка належно повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду.

Враховуючи ту обставину, що вказана апелянтом причина неявки не є такою, що обов`язково обумовлює відкладення розгляду справи, а також те, що в разі необхідності обов`язкової участі при апеляційному розгляді справи учасник зазначив би про це в клопотанні чи запропонував розглянути справу в режимі відеоконференції (наприклад за допомогою технічних засобів ZOOM, EASYCON, тощо), колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивачки. Також колегія суддів враховує ту обставину, що участь адвоката Ковальчук І.М. в іншій справі (на яку вона посилається в клопотанні), відповідно до наявної в ЄДРСР ухвали суду від 23.11.2021 року визначена також у режимі відеоконференції.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 26.12.2002 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , загальна площа становить 366,1 кв.м.

Відповідно до договору № 22715 від 27.01.2005 року про користування електричною енергію, укладеного між ОСОБА_1 та начальником Новокаховського РЕЗ і ЕМ Вінник Л.А., енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві енергію у необхідних йому обсягах відповідною потужністю 35,0 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами в терміни передбачені в договорі. В п. 9 цього Договору зазначено, що межа розподілу встановлюється на ізоляторах трубостояка.

З відповіді АТ «Херсонобленерго» на звернення позивачки від 02.11.2020 року щодо зняття обмеження споживання електричної енергії у відповідності до технічних умов та укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідно технічних умов від 28.08.2002 року вбачається, що АТ «Херсонобленерго» відмовлено ОСОБА_1 в знятті обмежень та укладенні нового договору у зв`язку із закінченням терміну дії технічних умов та підписанням договору від 03.10.2008 року на вказаний нею об`єкт потужністю 3,0 кВт.

З робочого проекту на електропостачання житлового будинку АДРЕСА_1 слідує, що 31.07.2002 року затверджені технічні умови ВАТ ЕК «Херсонобленерго». В них зазначена запрошувана потужність 35 кВт. Термін дії технічних умов 2 роки. У вказаних технічних умовах зазначено про необхідність заміни трансформатора потужністю 630 кВА на трансформатор потужністю 1000 кВа в ТП -7 та передачу його на баланс Нокаховському РЕЗ і ЕМ.

З акту-припису № 983 від 15.11.02 року вбачається, що енергопостачання будинку буде здійснюватися від мереж Новокаховського РЕЗ і ЕМ РУ-0,4 кВт, ТП-7. Облік електричної енергії буде здійснюватися електролічильником СТ-ЕА05, № 003038, пок. 00058, пл.т.1, 5-50 А, г/п 10/2002 р.

Позивачкою надано паспорт трифазної електроустановки побутового споживача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , в якому зазначено потужність відповідно до ТУ -35 кВт, протокол перевірки ізоляції, протокол вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування від 08.11.2002 року, приймально-здавальний акт від 08.11.2002 року відповідно до якого на об`єкті позивачки проведені роботи по вимірюванню опору контуру заземлення, та інші роботи на суму 117,28 грн.

З акту від 18.09.2020 року вбачається, що працівниками АТ «Херсонобленерго» Новокаховське РЕМ знято прилад обліку в домоволодінні ОСОБА_1 з показниками 043526, пошкоджень на ньому не виявлено та відповідно до акту від 18.09.2020 року майстром ОСОБА_3 встановлено електролічильник № 02526037 з показами 043289 в ТП-7 з обмеженою потужністю 3 кВт, встановлення лічильника відбувалося в присутності ОСОБА_4 , про що відображено в акті.

Відповідно до наданого представником відповідача договору № 22715 від 27.01.2005 року про користування електричною енергією, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Херсонобленерго» в особі начальника НК РЕЗ і ЕМ Вінник Л.А., предметом договору є надання електроенергії споживачу у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3,0 кВт. Договір підписаний споживачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Вказаний договір, ідентичний наданому позивачкою, але в графі «потужність» у договорі позивачки зазначено 35,0 кВт.

Згідно договору №47/ 699 від 01.10.2008 року про користування електричною енергією укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Херсонобленерго» в особі начальника НК РЕЗ і ЕМ Маховського В.І., енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію відповідно до потужності 3,0 кВт. Договір підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

19.10.2020 року ОСОБА_1 склала заяву приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії для укладення договору з АТ «Херсонобленерго», на що їй надано паспорт точки розподілу електричної енергії з дозволеною потужністю 3 кВт. З даних внесених до програми відповідача за особовим рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 вбачається, що покази приладу обліку обраховувалися по середньому споживанню електричної енергії споживачем, або з показань, розміщених на сайті, доступ в більшості випадків до приладу обліку контролерам не надавався.

З паспорту трансформаторного пункту № 7 слідує, що в ТП-7 встановлено трансформатор ТМ -630/6 кВА, який використовується при подачі електричної енергії до будинку ОСОБА_1 .

З витягу з розпорядження ВАТ «Херсонобленерго" № Ю-111 від 18.07.2003 року «Про укладення договорів про користування електричною енергією побутовим споживачам» вбачається, що потужність встановлювати згідно технічного проекту. В разі відсутності технічного проекту потужність встановлювати для трьохфазного споживача 3 кВт.

З протоколу виміру трансформатора 10-6/0,4 кВт від 25.06.2012 року слідує, що станом на час складення протоколу, будинок позивачки обслуговувався з використанням трансформатора потужністю 630 кВА.

З 18.09.2020 року за адресою : АДРЕСА_1 встановлено прилад обліку в ТП -7 з показами 043289 № 02526037, про що складено акт 1 та зроблено фото з розміщенням лічильника.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 901-907 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про захист прав споживача», що діяла на час укладення договору про користування електричною енергією від 27.01.2005 року, споживач має право вимагати від продавця (виробника, виконавця), щоб якість придбаного ним товару (виконаної роботи, наданої послуги) відповідала вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів, умовам договорів, а також інформації про товар (роботу, послугу), яку надає продавець (виробник, виконавець).

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 312 від 14 березня 2018 року (зі змінами), Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 310 від 14.03.2018 року, Кодексом комерційного обліку (далі - ККО), затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 311.

Відповідно до ст. 4, 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Відповідно до п. 2.1 Постанови від НКРЕ 31.06.1996 року №28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією», що діяли станом на час укладення договору від 27.01.2005 року, технічні умови приєднання нових електроустановок, збільшення електричної потужності або зміни вимог споживачів до надійності електропостачання видаються електропередавальною організацією (основним споживачем), до мереж якої приєднуються нові чи додаткові потужності. У разі зміни споживача, зміни форми власності чи власника електроустановок за умови, що це не веде до зміни технічних параметрів та вимог до надійності електропостачання електроустановок споживача, нові технічні умови не видаються. Оформлення відповідних договорів із новим власником здійснюється відповідно до законодавства України, зокрема цих Правил.

Якщо у випадку зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки фактичний стан цих електроустановок та/або розрахункових засобів обліку не відповідає вимогам нормативно-технічних документів, відповідні договори з новим власником укладаються після приведення електроустановок та/або розрахункових засобів обліку в належний технічний стан.

Відповідно до п.2.21 цих Правил, замовник має забезпечити виконання технічних умов енергопостачання об`єкта в повному обсязі та усунути виявлені при обстеженні порушення, звернувши особливу увагу на технічний стан електроустановок, організацію розрахункового обліку електричної енергії, наявність резервних джерел електропостачання та їх технічний стан.

Відповідно до п.4.4 цих Правил, електропередавальна організація відповідно до вибраного споживачем виду тарифу та вимог нормативних документів має запропонувати споживачу перелік розрахункових засобів обліку електричної енергії та рівня споживаної електричної потужності, а також каналів зв`язку, якими має забезпечуватися передача інформації щодо обліку. Встановлення розрахункових засобів обліку електричної енергії виконується за рахунок споживача електропередавальною організацією або іншою спеціалізованою організацією.

Згідно із пунктом 6.1 цих Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

Відповідно до п. 6.3 цих Правил договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду угод: 1) договірну (граничну) величину споживання електроенергії, договірну (граничну) величину споживання електричної потужності (для об`єктів потужністю 150 кВ x А (кВт) та більше) та порядок їх погодження сторонами;

Відповідно до п.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний:

1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів;

2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії;

3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;

4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що саме у зв`язку із невиконанням позивачкою в повному обсязі всіх технічних умов від 28.08.2002 року, з нею було укладено договір про користування електричною енергією потужністю для трьохфазного споживача 3 кВт, про що зазначено в договорі № 22715 від 27.01.2005 року про користування електричною енергією.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неприйняття, як належного доказу наданого позивачкою договору № 22715 від 27.01.2005 року, через наявність в ньому дописки в частині зазначення потужності 35 кВт, оскільки зазначений договір суперечить іншим доказам, що підтверджують договірну потужність 3 кВт.

Будь-яких інших належних доказів на підтвердження факту підключення будинку позивачки до електричних мереж з використанням потужності 35 кВт матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог оскільки, позивачем не доведено факту порушення її прав, як споживача послуг, відповідачем.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не доведено факту невиконання позивачкою технічних умов 2002 року, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, у вказаних технічних умовах, передбачалася заміна трансформатора потужністю 630 кВА на 1000 кВА та передача на баланс Новокаховському РЕЗ і ЕМ. В цій частині технічні умови ОСОБА_1 не були виконані, що підтверджується паспортом трансформаторного пункту № 7 про наявність трансформатору ТМ -630/6 кВА на даний час, протоколом виміру трансформатора 10-6/0,4 кВт від 25.06.2012 року, відсутністю доказів про придбання ОСОБА_1 трансформатору потужністю 1000 кВА, та відсутністю у сторін акту приймання передачі на баланс відповідача вказаного трансформатору. З цих підстав також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо не взяття до уваги показань свідка ОСОБА_4 , який стверджував про повне виконання позивачкою всіх пунктів технічних умов.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково зробив висновок, що саме в екземплярі договору № 22715 від 27.01.2005 року, наданого позивачкою, міститься допис в частині зазначення потужності 35 кВт, а не в екземплярі договору, наданого відповідачем, слід зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а тому саме на позивачку покладено обов`язок доведення її позовних вимог, в тому числі і належності поданих нею доказів, проте вона не скористалась своїм право на заявлення клопотання про проведення експертизи ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному розгляді справи.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається апелянтка, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальчук Ірини Миколаївни, залишити без задоволення, а рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, визначених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 січня 2022 року.

Головуючий С.В. Радчено

Судді І.В. Вейтас

Г.В. Семиженко