Провадження.№2/756/1418/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

27 січня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Сергеєвої Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним.

Позивачка є власницею 1 /2 частки квартири АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Одинадцятої державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. від 27.03.2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 8-242.

Після отримання у спадщину 1 / 2 частин квартири, при перевірці документів матері та оформлення права власності на квартиру у порядку спадкування за законом, а саме у 2019 році, позивачкою було виявлено, що у квартирі прописана відповідачка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до довідки, яка була видана матері позивачки, ОСОБА_3 за формою 3, від 11.03.2016 року № 79/1156, відповідачка, ОСОБА_2 , була зареєстрована у квартирі з 20.01.2009 року, з відміткою без родинних відносин.

Відповідач та позивач не є родичами, не мають будь-яких родинних зв`язків, вони навіть не знайомі, обставини реєстрації відповідача у вказаній квартирі позивачу не відомі.

З моменту отримання спадщини на 1 / 2 частини квартири, а саме з 27.03.2020 року, відповідач у квартирі не проживає понад один рік, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей в квартирі не має, проте зареєстроване місце проживання відповідача за вищевказаною адресою змушує позивачку сплачувати надмірні кошти за сплату комунальних послуг, які нараховуються на відповідача.

З цих підстав, просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю позивача.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що позивачка є власницею 1 / 2 частини квартири АДРЕСА_1 - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Одинадцятої державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. від 27.03.2020 року, зареєстрованої в реєстрі за № 8-242, після смерті матері позивачки, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровано 3 осіб, а саме: позивачка, відповідач, ОСОБА_4 .

Відповідачка в квартирі не проживає понад один рік, речі в квартирі відсутні, участі в оплаті житлово - комунальних послуг не приймає, що підтверджується зібраними у справі доказами.

Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Враховуючи те, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад один рік суд вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , що свідчить про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення судом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 908.00 грн.

На підставі ст.ст. 72,150 ЖК УРСР, керуючись ст.ст.317, 319,321,383, 405 ЦК України, ст. ст.5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280,281 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Майбоженко