У х в а л а

26 січня 2022 року

м. Київ

справа № 295/12667/20

провадження № 61-17725ск21

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 травня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту реєстрації Житомирської міської ради про визнання недійсною державної реєстрації права власності на частину будинку,

В с т а н о в и в:

26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 травня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 травня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 травня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 13 грудня 2021 року, але який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали ОСОБА_1 , у встановлений судом строк, надіслав заяву про усунення недоліків, проте до заяви не було додано належним чином оформлену за змістом касаційну скаргу (як окремий документ) із зазначенням у ній (крім іншого) конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК на підставі якого (яких) подається касаційна скарга.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Як убачається із касаційної скарги, заявник оскаржує рішення суду апеляційної інстанції, визначене в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

У частині другій статті 389 ЦПК України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Належним чином оформлена за змістом касаційна скарга має бути подана до суду із доданими до неї копіями у відповідній кількості для інших учасників справи.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду саме належним чином оформлену касаційну скаргу (як окремий документ) із зазначенням у ній (крім іншого) конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, а також доданими до неї копіями у відповідній кількості для інших учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

Згідно частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року, до 25 лютого 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко