Справа № 347/218/22
Провадження № 2/347/249/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. м. Косів

Суддя, Косівського районного суду Івано-Франківської області Крилюк М.І.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Кутської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 року №7-11/2-21 та наказу відділу освіти Кутської селищної ради № 3-к від 14.01.2022 року та № 5-к від 14.01.2022 року про дострокове розірвання контракту №04/13 від 24.06.2020 року та звільнення з роботи з посади директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Івано-Франківської області, поновлення на роботу на посаду директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Кутської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 року №7-11/2-21 та наказу відділу освіти Кутської селищної ради № 3-к від 14.01.2022 року та № 5-к від 14.01.2022 року про дострокове розірвання контракту №04/13 від 24.06.2020 року та звільнення з роботи з посади директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Івано-Франківської області, поновлення на роботу на посаду директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Дослідивши матеріали вказаного позову встановлено, що предметом спору є оскарження рішення прийнятого суб"єктом владних повноважень - Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 року №7-11/2-21 та наказу відділу освіти Кутської селищної ради № 3-к від 14.01.2022 року та № 5-к від 14.01.2022 року про дострокове розірвання контракту №04/13 від 24.06.2020 року.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, (стаття124), а статтею 18 Закону України Про судоустрій статус суддів визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовуються судами при розгляді справ як джерело права

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів ).

Частина 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 03 березня 2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ зобов`язує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Тобто, вирішуючи питання про відкриття провадження, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, дотримання позивачем вимог, передбачених відповідним процесуальним законодавством України, а також юрисдикційну підсудність.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що даний позов не підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства, а вимоги мають розглядатись в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ , суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Разом із цим, відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Так, згідно частини 1 вищенаведеної статті, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам, згідно вимог частини 2 статті 20 КАС України, підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Як вбачається із вимог ОСОБА_1 остання просить: «Визнати незаконними та скасувати рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 року №7-11/2-21 та наказ відділу освіти Кутської селищної ради № 3-к від 14.01.2022 року та № 5-к від 14.01.2022 року про дострокове розірвання контракту №04/13 від 24.06.2020 року та звільнення з роботи з посади директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Івано-Франківської області, поновлення на роботу на посаду директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу»

При визначенні предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Вимоги про визнання рішення незаконним мають розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

У такому разі вимога про оскарження рішення та наказів відділу освіти Кутської селищної ради, що прийняті суб`єктом владних повноважень незаконним підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Виходячи з наведеного, суддя, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, відмовляє у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що позовну заяву не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 року №7-11/2-21 та наказу відділу освіти Кутської селищної ради № 3-к від 14.01.2022 року та № 5-к від 14.01.2022 року про дострокове розірвання контракту №04/13 від 24.06.2020 року та звільнення з роботи з посади директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Івано-Франківської області, поновлення на роботу на посаду директора Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.І.Крилюк