Справа № 505/2384/20
Провадження 2-ві/505/1/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Павловської Г.В.

секретаря Шевчук С.В.

за участю позивача ОСОБА_1

у відсутності відповідача ОСОБА_2

у відсутності представника позивача - адвоката Осокіна С.Ю.

у відсутності представника відповідача - адвоката Колосовича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Подільську Одеської області заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Вергопуло Андрія Костянтиновича при розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Вергопуло А.К. перебуває цивільна справа №505/2384/20 провадження 2/505/693/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

06.01.2022 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Вергопуло А.К. від розгляду цивільної справи №505/2384/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Як на підставу відводу посилався на те, що у провадженні судді Вергопуло А.К. перебувала цивільна справа за його позовом до доньки відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 де було залишено без задоволення більшість його позовних вимог. На вказане рішення суду ним подана апеляційна скарга. Переконаний, що суддя Вергопуло А.К. не може об`єктивно та неупереджено здійснити розгляд даної справи, з урахуванням наявності одних і тих же обставин по двом справам яким судді необхідно надавати правову оцінку, а при вирішенні попередньої справи у судді вже склалася думка щодо певних обставин, тому вважає, що суддя буде залежний від свого рішення у попередній справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід та наполягав на її задоволенні, оскільки у нього немає довіри до судді Вергопуло А.К., так як він під час підготовчого судового засідання видалив його із зали суду, ігнорував клопотання про виклик свідків, проводив підготовче судове засідання у відсутність відповідача, не надавав слово його представнику - адвокату Осокіну С.Ю.

Вислухавши заявника ОСОБА_1 , дослідивши заяву про відвід суд установив таке.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст.40 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.7, ч. 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що підстав для задоволення заяви про відвід судді не має, обставин, передбачених ЦПК України, зокрема, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено, докази наявності таких обставин не надані.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зокрема у п.66, наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії п. 43).

При цьому, ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18 червня 2015 року п.78 вказав на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження) (див. також рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"; рішення ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" від 21.07.2011 року).

На думку заявника, підставою відводу є те, що суддя Вергопуло А.К. не може об`єктивно та неупереджено здійснити розгляд даної справи, оскільки в його провадженні вже перебувала справа за його позовом до ОСОБА_3 , де було залишено без задоволення більшість його позовних вимог та з урахуванням наявності одних і тих же обставин по двом справам яким судді необхідно надавати правову оцінку, а при вирішенні попередньої справи у судді вже склалася думка щодо певних обставин, тому вважає, що суддя буде залежний від свого рішення у попередній справі та він не довіряє йому.

Проте вказані доводи в ході судового розгляду заяви про відвід не були підтвердженні належними та допустимими доказами, а наявність судового рішення, що ухвалене вказаним суддею в іншій справі, не свідчить про упереджене ставлення та не є передбаченою законом підставою для відводу судді.

Заявник висловлює незгоду з судовим рішенням головуючого судді Вергопуло А.К. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . Проте, суд зазначає, що незгода із судовим рішенням не може бути самостійною підставою для відводу судді. Процесуальне законодавство України визначає чіткий порядок оскарження судових рішень у разі незгоди з ними.

Будь яких доказів упередженого ставлення судді, неетичної поведінки, прихильності до інших учасників суду не надано.

Доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу судді не зводяться до вимог, визначених ст. 36 ЦПК України.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи зміст заяви про відвід судді та відображені у них доводи для відводу судді, суд дійшов до висновку про те, що заява ОСОБА_1 не ґрунтується на нормах ЦПК України, якими регулюється питання відводу суду, обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Вергопуло А.К. не доведені, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.36-40, 260-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Вергопуло Андрія Костянтиновича при розгляді цивільної справи №505/2384/20 провадження 2/505/693/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павловська Г.В.

Ухвалу суду підписано суддею 25.01.2022 року.